ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року	справа № 380/10912/25 м.Львів	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Відповідач2), Військової частини НОМЕР_1 (Відповідач 3) в якому просить:
- визнати протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виключення з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; 
- визнати протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині виключення з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та призову громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 на військову службу під час мобілізації; 
- визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити необхідні дії для виключення ОСОБА_1 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням процедури мобілізації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2025 з порушенням процедури проведення призову на військову службу, на особливий період, позивач був безпідставно взятий на військовий облік та мобілізований відповідачем 2 до лав Збройних Сил України і зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Позивач вважає, що відповідач 2 здійснив його призов на військову службу без здійснення перевірки наявності у нього відстрочки та всупереч приписам пункту 1 частини 2 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З наведених у позові підстав позивач вважає, що дії відповідачів є протиправними з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представниками відповідачів 1, 2 подано до суду аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, на обґрунтування заперечень зазначили, що 08.05.2025 в рамках здійснення заходів оповіщення, мобілізації працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно з представниками поліції на території відповідальності було виявлено громадянина ОСОБА_1 . Під час звірки персональних даних представниками відповідача було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не користується правом на відстрочку, яке оформлено, відповідно до вимог законодавства. Оскільки в позивача не було належним чином оформленої відстрочки від призову на військову службу, підстав для задоволення позову немає. 
Від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позивач не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.05.2025 року № 135 ОСОБА_1 , відряджено з військової частини НОМЕР_3 з метою проходження базової загальновійськової підготовки у складі НОМЕР_4 навчального батальйону. З огляду на вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки не є належним відповідачем у справі.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 03.06.2025 у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Судом встановлені наступні обставини:
Позивач, відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, є студентом Відокремленого структурного підрозділу – «Золочівський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування». Дата початку здобуття освіти 01.09.2024. Дата завершення здобуття освіти 30.06.2027.
07.05.2025, як зазначає представник позивача, позивача було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 начебто через наявність порушення правил військового обліку.
Позивач визнаний придатним до проходження військової служби, згідно довідки ВЛК від 08.05.2025.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 року № 552 «Про призов військовозобов`язаних сержантського складу та солдатського складу до Збройних сил України за загальною мобілізацією», позивача направлено у військову частину НОМЕР_5 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , від 12.05.2025 року № 135, солдата ОСОБА_1 зараховано на котлове забезпечення з 12.05.2025. 
Представником позивача скеровано до відповідачів адвокатські запити з питання призову позивача на військову службу.
З листа ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17.05.2025 № 6424 слідує, що згідно інформації АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 після чого був призначений на військовому обліку.
З листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2025 року № 3119 слідує, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув самостійно 08.05.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення військово – облікових документів. Даний громадянин не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 . Громадянина ОСОБА_1 було скеровано 08.05.2025 року на проходження військово – лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби, після проходження якої він був визнаний придатним до військової служби. Документів щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не надав, відповідно до системи АІТС «Оберіг» підлягав призову. 
Листом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 19.05.2025 року за № 1159/9/6677, повідомив зокрема про те, що 07.05.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_9 звернувся громадянин ОСОБА_1 для уточнення військово – облікових даних. В ході уточнення військово – облікових даних, встановлено що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на військовому обліку перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.11.2024 року перебував в статусі «Порушник ВО». Оскільки даний громадянин не надав необхідних для звірки військово – облікових документів, внаслідок чого прийнято рішення про направлення його для проходження військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 для встановлення ступеня придатності до військової служби.
Не погоджуючись з вказаними наказами відповідачів щодо призову на військову службу під час мобілізації та про зарахування до списків особового складу військової частини, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан. Із змінами, внесеними згідно з Указами Президента, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України. Із змінами, внесеними згідно з Указами Президента, строк проведення загальної мобілізації продовжувався, зокрема продовжено з 8 лютого 2025 року на 90 діб згідно з Указом Президента №27/2025 від 14.01.2025 та з 9 травня 2025 року на 90 діб згідно з Указом Президента №236/2025 від 15.04.2025.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби.
Відповідно до частин першої-третьої статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) за направленням або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Загальна мобілізація, згідно з частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - далі Положення № 154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.
Згідно пункту 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 560) призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють:
військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки;
військовозобов`язаних та резервістів, які добровільно виявили бажання проходити військову службу в обраній ними військовій частині, - командири військових частин або районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Перелік військових частин, командирами яких здійснюється призов військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракт на проходження служби у військовому резерві) під час мобілізації, визначається Генеральним штабом Збройних Сил;
військовозобов`язаних, які добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, - начальники підрозділів, органів, закладів, установ СБУ відповідно до переліку підрозділів, органів, закладів, установ СБУ, визначених Генеральним штабом Збройних Сил;
військовозобов`язаних та резервістів СБУ - Центральне управління або регіональні органи СБУ;
військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів - керівники розвідувальних органів або визначені їх наказами керівники відповідних підрозділів;
резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві, - командири військових частин, з якими резервісти уклали такі контракти.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до фактичних обставин справи та тверджень представників відповідачів у відзиві на позовну заяву, 08.05.2025 року в рамках здійснення заходів оповіщення, мобілізації працівниками третього відділу м. Сколе ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно з представниками поліції на території відповідальності було виявлено громадянина ОСОБА_1 . За результатом звірки персональних даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 18.10.1995рн. зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на військовому обліку перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.11.2024 року-перебуває в статусі «Порушник військового обліку».
Як встановлено судом, позивач визнаний придатним до проходження військової служби, згідно довідки ВЛК від 08.05.2025 року.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 року № 552 «Про призов військовозобов`язаних сержантського складу та солдатського складу до Збройних сил України за загальною мобілізацією», позивача направлено у військову частину НОМЕР_5 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , від 12.05.2025 року № 135, солдата ОСОБА_1 зараховано на котлове забезпечення з 12.05.2025 року.
Так, представник позивача в позовній заяві вказує, що відповідач 2 не мав права призивати позивача на військову службу у зв`язку з тим, що позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також вже мав оформлену відстрочку та напередодні особисто подав заяву про її продовження, оскільки є студентом та його навчання не порушує порядку визначеного ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту».
Надаючи правову оцінку наведеним доводам представника позивача суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За приписами пункту 3 Порядку № 560 передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 39 Закону № 2232-XII, на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому облік.
З наведених судом нормативно-правових актів слідує, що на військову службу під час мобілізації призиваються військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не мають відстрочки або не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. У свою чергу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
При цьому, для перебування на військовому обліку, надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призову громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено законодавством України.
Так, судом встановлено, що позивач на час виникнення спірних правовідносин перебував у статусі військовозобов`язаного і дії відповідача 2 стосовно виключення позивача з військового обліку відбулись без порушення вимог закону, оскільки територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Представник позивач також стверджує про порушення процедури мобілізації, оскільки позивач вже мав оформлену відстрочку та напередодні особисто подав заяву про її продовження, оскільки є студентом та його навчання не порушує порядку визначеного ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту».
Оцінюючи на предмет обґрунтованості та законності вказані представником позивача доводи суд зазначає наступне.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відповідно до абзацу першого чаcтини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII, порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення, процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
За приписами пунктів 49-51 Порядку №560 у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.
Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники).
Перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися: у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України - представниками органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби; за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у відповідному складі.
За правилами пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі).
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
В свою чергу, додатком 5 до Порядку №560 визначено вичерпний перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Так, документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII є:
для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти;
для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта/провізора)-інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор)-інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється протягом п`яти днів у разі:
подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
видання указу Президента України про проведення мобілізації (продовження строку проведення мобілізації);
надходження звернення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування;
отримання офіційної інформації (повідомлення) про втрату особою законних підстав для відстрочки.
У разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (комісія Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.
У матеріалах справи наявна довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, з якого вбачається, що позивач є студентом Відокремленого структурного підрозділу – «Золочівський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування». Дата початку здобуття освіти 01.09.2024. Дата завершення здобуття освіти 30.06.2027.
Разом з тим, представники відповідачів у відзиві зазначають, що за результатом звірки персональних даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: Львівська область, с. Гологірки на військовому обліку перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 22.11.2024 року перебуває в статусі «Порушник військового обліку» відповідно до Єдиного державного реєстру підлягає призову на військову службу. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не користувався та не перебував на спеціальному обліку, як заброньований, відповідно до цього підлягав призову на військову службу по мобілізації.
Матеріали справи не містять, а представником позивача, в обґрунтування своєї правової позиції по справі, не надано до суду жодних доказів на підтвердження звернення позивача на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. 
Крім того матеріали справи не містять доказів прийняття рішення про надання відстрочки позивачу відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ, а саме довідки із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6. 
Суд враховує, що матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що позивач звертався ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.04.2024 по справі № 520/7954/22, де зазначено, що «право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом, зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця».
Відповідні висновки містять ся в постановах Верховного Суду від 22.05.2023 по справі № 260/1851/22, від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22, від 11.04.2024 у справі № 520/7954/22, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
На переконання суду, наявність у позивача права на відстрочку не є безумовним свідченням того, що таке право ним буде реалізовано. 
Відтак, станом на час розгляду справи позивачем не доведено порушення своїх прав свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин .
Позивач, маючи об`єктивні підстави для відстрочки, мав реальну можливість реалізувати своє право шляхом звернення до відповідного ТЦК із заявою та належним чином засвідченими документами, як це передбачено Порядком №560, до моменту його фактичного призову.
Відсутність такого звернення та, відповідно, офіційного рішення комісії про надання відстрочки означає, що на момент прийняття наказу про призов від 08.05.2025 №552 позивач формально не мав статусу особи, якій надано відстрочку.
В контексті наведеного суд зазначає, що позивач є громадянином України, військовозобов`язаним, на момент здійснення щодо нього мобілізаційних дій не мав відстрочки від призову та був придатним до військової служби, а отже підлягав призову.
З таких же підстав не підлягають до задоволення похідні вимоги позивача про визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити необхідні дії для виключення ОСОБА_1 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням процедури мобілізації.
Інші доводи та аргументи сторін висновків суду не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Відповідно до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 , - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович