УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/952/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Номер провадження №33/4805/655/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря судового засідання Хрус С.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 24 лютого 2025 року о 10 год. 56 хв. на автодорозі «Житомир-Чернівці» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ГАЗ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає, що первинні відеозаписи поліцейських не відображають подій, є нечитабельними. Суд за власною ініціативою витребував повторні відеозаписи, що являються недопустимим доказом. Зазначає, що первинно поліцейські не долучили до протоколу якісні відеозаписи, чим не дотримано вимог ст.266 КУпАП. Стверджує, що згідно з відеозаписом, направлення ОСОБА_1 на огляд у його присутності не складалось, чим не дотримана процедура огляду на стан сп`яніння. Про це свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 на направленні, а на адмінпротоколі, акті огляду та висновку підпис ОСОБА_1 проставлено. Вважає, що відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння свідчить про відсутність підстав ініціювати поліцейському процедуру його огляду на стан сп`яніння. На відеозаписі поліцейські озвучують лише таку ознаку сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. Зазначає, що матеріали справи не містять допустимих доказів про керування ОСОБА_1 автомобілем. Зазначає, що суд допустив порушення права на захист в судовому процесі як особисто, так і через вибраного захисника, що потягнуло, на його думку, неповне з`ясування обставин даної справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №761314 від 24.02.2025, відповідно до якого 24 лютого 2025 року о 10 год. 56 хв. на автодорозі «Житомир-Чернівці» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ГАЗ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки тз, проба позитивна 1,47 проміле. З результатами не згоден. Після проходження огляду у медичному закладі проба позитивна, згідно висновку №88 від 24.02.2025 (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2025 №88, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6), копією постанови №1012 серії ББА №326262 (а.с.10), відеозаписом події (а.с.12). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і встановив у діях ОСОБА_1  склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
З відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які проінформували останнього про причини зупинки і повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1  пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, не погодився з його результатами 1,47 проміле та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, де був оглянутий лікарем-наркологом, у тому числі за допомогою алкотостера Драгер, результат якого показав 1,17 проміле, а через 20 хвилин – 1,03 проміле. Надалі лікарем оформлений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №88 від 24.02.2025, а працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, водія ознайомлено з протоколом про що він розписався.
Крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 постійно хоче домовитися з поліцейським, зазначає, давайте по – людськи, виключіть камеру, давайте порішаєм, чого ви зі мною так поступили. Спочатку був згоден з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, потім йому хтось зателефонував, він сказав, що не згоден, маю право (11:49:00).
Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених лікарем закладу охорони здоров`я та працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено. 
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння беззаперечно доводиться актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, висновком КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №88 від 24.02.2025 та наявним у справі відеозаписом.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Суд має право для встановлення істини витребувати додаткові докази, якщо наявні докази є неповними або нечіткими. Це не робить доказ недопустимим, оскільки він отриманий у законний процесуальний спосіб.
Якщо первинний запис був нечитабельним, це питання його належності (здатності підтвердити факт), а не допустимості. Повторне надання того ж самого запису у кращій якості є законним уточненням доказової бази.
Стаття 266 КУпАП регламентує порядок відсторонення від керування та огляду на стан сп`яніння. Посилання на неї в контексті «якості відеозапису» зазвичай стосується процедури фіксації огляду.
Закон не містить терміну «якісний відеозапис» як безумовної умови. Головне, щоб запис дозволяв ідентифікувати особу та хід процедури. Якщо поліцейські здійснювали запис, але він був наданий суду в поганій якості, виправлення цього технічного недоліку через витребування дубліката/оригіналу не є порушенням ст. 266 КУпАП.
Відеозапис з боді-камери є електронним доказом. Якщо суд витребував той самий запис, але в кращій роздільній здатності, це не новий (повторний) доказ, а той самий доказ, наданий у належній формі.
Верховний Суд неодноразово вказував, що процесуальні недоліки при оформленні матеріалів (наприклад, нечітке відео) можуть бути усунуті під час судового розгляду, якщо це не змінює суті правопорушення.
А тому доводи ОСОБА_1 про недопустимість витребуваного судом відеозапису є необґрунтованими, оскільки суд наділений повноваженнями витребувати докази для забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду справи, а технічна нечитабельність первинної копії не позбавляє кращий запис статусу допустимого доказу за умови дотримання процедури його фіксації.
КУпАП та Інструкція № 1452 не вимагають обов`язкового підпису водія безпосередньо на бланку направлення до закладу охорони здоров`я. Направлення — це лише документ-вимога поліцейського.
Те, що водій ОСОБА_1 підписав протокол, акт та висновок, підтверджує його фізичну присутність та фактичну участь у процедурі. Також ОСОБА_1 поїхав до лікарні та пройшов огляд (про що свідчить висновок №88 від 24.02.2025), процедура направлення була успішно реалізована. Факт проходження огляду нівелює претензію щодо форми направлення.
Згідно з п. 3 розд. I Інструкції № 1452 та Постанови КМУ № 1103, запах алкоголю з порожнини рота є самостійною та достатньою ознакою для ініціювання огляду. Поліцейському не потрібно виявляти всі ознаки, достатньо однієї об`єктивно зафіксованої.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність ознак є суб`єктивним. Оцінка ознак сп`яніння належить до компетенції поліцейського на місці зупинки.
ОСОБА_1 підписав протокол і акт огляду, не зазначивши в поясненнях «я не керував автомобілем», в протоколі він зазначив «не пив» , а тому його твердження про не керування, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності.
На відео чітко зафіксовано зупинку транспортного засобу, з місця водія виходить саме водій ОСОБА_1 та сідає в авто поліцейських, а тому це є належним доказом факту керування в розумінні КУпАП.
Процедура огляду вважається дотриманою, оскільки виявлена ознака (запах) надала право на огляд, а фактичне проведення огляду в лікарні (підтверджене висновком № 88 з підписом водія) доводить, що водій розумів характер вимог поліції та підкорився цим вимогам.
Дії суду щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 були правомірними та спрямованими на недопущення порушення строків притягнення до відповідальності. Постійні відкладення справи (12 разів) свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 та в його інтересах захисників ознак процесуального зловживання, що дало суду законні підстави розглянути справу за наявними матеріалами.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали справи містять достатньо доказів для здійснення висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений за встановленою формою, відповідає вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька