ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/32122/23
Провадження № 22-ц/820/131/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю: представника позивача, представників відповідачів
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/32122/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Мироненком Станіславом Станіславовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року у складі судді Чевилюк З.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новатор», Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Укроборонпром» № 514-к від 08.11.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Укроборонпром» № 522-к від 20.11.2023 року «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 року № 514-к «Про звільнення ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Новатор» № 823 впрп від 20.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді директора ДП «Новатор» з 20.11.2023 року; стягнути з АТ «Укроборонпром» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2023 року до набрання рішенням законної сили, моральну шкоду за незаконне звільнення у розмірі, визначеному судовою експертизою.
На підтримання заявлених позовних вимог зазначав, що він з 18.03.2019 року перебував на посаді директора ДП «Новатор», яке входить до підприємств-учасників Державного концерну «Укроборонпром», правонаступником якого стало АТ «Українська оборонна промисловість». Виконання покладених на нього обов`язків, згідно із номенклатурою посад підприємства вимагало доступу до державної таємниці. У зв`язку із постійним недобросовісним втручанням в господарську діяльність та зловживанням своїми повноваженнями з боку керівництва АТ "Українська оборонна промисловість", між керівництвом АТ "Українська оборонна промисловість" та ДП «Новатор» виник конфлікт, в результаті конфліктних відносин на підприємстві здійснювалися систематичні безпідставні перевірки щодо його діяльності, у тому числі із залученням правоохоронних органів. 
Позивач зазначав, що згідно із наказом АТ «Українська оборонна промисловість» № 514-к від 08.11.2023 його 08.11.2023 року звільнено з роботи у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Крім того, АТ «УОП» видано наказ № 522-к від 20.11.2023 року «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 року № 514-к «Про звільнення ОСОБА_1 » (на підставі листка непрацездатності ОСОБА_1 змінено дату звільнення на 20.11.2023). При цьому, в.о. директора ДП «Новатор» Яновицький О. видав наказ № 823 від 20.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 » з тих же підстав, які зазначені в наказах АТ «УОП» від 08.11.2023 № 514-К та від 20.11.2023 № 522-К.
Позивач вважав, що його звільнення відбулось всупереч вимог чинного трудового законодавства, а саме без пропозицій власника щодо переведення працівника на іншу вакантну посаду, а саме посаду, на якій не вимагається наявності допуску до державної таємниці. Однак, з метою переведення позивача, відповідачами не було запропоновано наявних на ДП «Новатор» вакантних посад, а також посад на інших підприємствах, підпорядкованих АТ «Українська оборонна промисловість».
Крім того, позивач посилався, що розпорядження Управління СБ України у Хмельницькій області від 17.10.2023 року про скасування допуску до державної таємниці за формою 2 є безпідставним та протиправним, у зв`язку із чим оскаржується в порядку адміністративного судочинства.
З огляду на викладене, наказ про звільнення позивача з посади директора державного підприємства «Новатор» у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці та без пропозицій щодо переведення на інші вакантні посади є незаконним та підлягає скасуванню, тому позивач відповідно до статті 235 КЗпП України підлягає поновленню на посаді.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Мироненко С.С. подали апеляційну скаргу, просять рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник апелянта вважає висновки суду необґрунтованими та передчасними, оскільки в матеріалах справи наявно достатньо доказів та пояснень позивача, які дозволяють дійти висновку про те, що ОСОБА_1 мав можливість та намір виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду роботу за відповідними професіями, які були вакантними на підприємстві на час його звільнення. У позовній заяві зазначено, що при звільненні ОСОБА_1 за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, останньому в порушення вимог трудового законодавства не було запропоновано інших вакантних посад, які не вимагають наявності допуску до державної таємниці. Так, відповідно до наданої ТОВ «Новатор» службової записки № 073/96 від 26.05.2025 року до вакантних посад на час звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Новатор» входили: електромонтер з ремонту обмоток та ізоляції електроустаткування; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування; шліфувальник 5-6 розряд; фрезерувальник 5-6 розряд; слюсар-електрик; регулювальник РЕА та приладів; кухар; оператор верстатів та програмним керуванням; оператор прецизійної фотолітографії; оператор вакуумно-напилювальних процесів; токар-розточувальник; електрогазозварник; токар; терміст, при цьому жодна з вищевказаних посад на час звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Новатор» не була такою, що потребує допуску до державної таємниці і більшість з вакантних посад повністю відповідали за кваліфікаційними вимогами рівню освіти та компетенції ОСОБА_1 , однак вакантні посади позивачу не пропонувались, доказів відмови або погодження ОСОБА_1 на іншу роботу на підприємстві в матеріалах справи не міститься. ОСОБА_1 відповідав за кваліфікаційними вимогами до 10 з 14 вакантних на підприємстві професій, що підтверджено належними доказами – звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, що є достатньою підставою для задоволення позову.
Крім того, судом, з невідомих причин було вказано про те, що позивач знаходився в розшуку, тобто, на думку суду він не мав би фізичної можливості виконувати запропоновану йому роботу, однак судом передчасно взято до уваги доводи відповідача щодо перебування в розшуку ОСОБА_1 , оскільки матеріалами справи підтверджено, що в розшук останнього було оголошено через рік після незаконного звільнення. Отже на момент винесення спірних наказів та звільнення позивача ОСОБА_1 не перебував у розшуку. 
Представник ТзОВ «Новатор» подав відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи. Директором підприємства Свістуновим О.С. порушено вимоги Закону України «Про державну таємницю», а саме не виконано обов`язки щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена. За приписами частини п`ятої статті 26 Закону «Про державну таємницю» громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено. З аналізу ст. 40 КЗпП України вбачається, що звільнення працівника за п. 2 ст. 40 КЗпП України можливе у випадках якщо виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі настала в наслідок: недостатньої кваліфікації; стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи; відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Наказом АТ «УОП» № 514 – к від 08.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача звільнено 08 листопада 2023 року з роботи у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці, згідно п.2.ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Станом на дату винесення наказів АТ «УОП» № 514 –К від 08.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 » та № 522– К від 20.11.2023 «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 № 514 – К «Про звільнення ОСОБА_1 » у позивача був відсутній допуск до державної таємниці, що об`єктивно унеможливило продовження реалізації ним повноважень за посадою і слугувало підставою для видання оскаржуваних наказів. Оскільки посада директора ДП «Новатор» передбачає наявність доступу до державної таємниці, то скасування такого доступу з огляду на положення законодавства є підставою для звільнення позивача з такої посади.
ТзОВ «Новатор» не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення його вимог про скасування наказів про звільнення та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди як похідних позовних вимог. 
Крім того, ОСОБА_1 з 02.02.2024 року значиться в базі Міністерства внутрішніх справ України в розшуку, як особа, яка переховуються від органів влади, що підтверджує той факт, що позивач не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці не через винні дії (бездіяльність) роботодавця, а через власні протиправні, незаконні дії.
Представник АТ «Українська оборонна промисловість» також подав відзив на апеляційну скаргу, посилається, що виконання покладених на позивача обов`язків, згідно із номенклатурою посад ДП «Новатор» вимагало доступу до державної таємниці. У жовтні 2023 року відділом охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області на підставі актів перевірок стану охорони державної таємниці на ДП «Новатор» (№72/26/16-1957дск від 24.03.2023, №72/26/16-4709дск від 30.06.2023, №72/26/16-7791дск від 12.10.2023) розглянуто документальні матеріали стосовно керівника ДП «Новатор» ОСОБА_1 , в ході розгляду документальних матеріалів з`ясовано обставини які підпадають під визначення п. 3 ч. 2 cт. 23 Закону України «Про державну таємницю», а саме – невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше (невиконання вимог режиму секретності), що є підставою для скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці. 
Предстанвик відповідача, посилається що пунктом 2 ч. 1 ст. 40 та ч. 3 ст. 40 КЗпП України безальтернативно визначено необхідність звільнення в разі неможливості перевести на іншу роботу, при цьому законодавством не передбачений порядок переведення на іншу роботи директора (керівника) підприємства. водночас, конструкція ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про Державну таємницю» передбачає, що за настання двох умов (відсутність допуску та неможливість переміщення) можуть бути такі наслідки: переведення чи звільнення. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Крім того, вказує що переведення на іншу роботу або переміщення, можливе лише в межах однієї юридичної особи, тому АТ «УОП» не наділений повноваженнями переміщення/переведення на іншу роботу, а вправі лише приймати рішення стосовно посади керівника підприємства (призначення/звільнення). Також посилається, що неможливо поновити особу без допуску до державної таємниці на посаді, яка передбачає необхідність такого допуску, оскільки керівник підприємства є носієм додаткових обов`язків у сфері охорони державної таємниці, а поновити особу на посаді керівника неможливо без наявності у нього допуску до державної таємниці.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що з 18.03.2019 позивач працював на посаді директора державного підприємства «Новатор», яке входить до підприємств-учасників Державного концерну «Укроборонпром», правонаступником якого стало Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість", за контрактом з урахуванням продовження терміну дії контракту до 30.12.2022 року.
В послідуючому після закінчення строку дії контракту жодна сторона не вимагала їх припинення, і тому відповідно до ст. 39-1 КЗпП дія трудового договору між позивачем та відповідачем щодо продовження роботи позивача на посаді директора державного підприємства «Новатор», яке входить до підприємств-учасників Державного концерну «Укроборонпром», правонаступником якого стало Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість", була продовжена на невизначений строк.
Виконання покладених на позивача обов`язків, згідно із номенклатурою посад підприємства вимагало доступу позивача за посадою до державної таємниці.
За висновком УСБУ у Хмельницькій області, затвердженим т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області 17.10.2023, ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці в зв`язку з допущенням значної кількості грубих порушень вимог режиму секретності. 
Згідно із наказом АТ "Українська оборонна промисловість" (АТ «УОП») № 514-к від 08.11.2023 ОСОБА_1 з 08.11.2023 звільнено з роботи у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Також АТ «УОП» видано наказ № 522-к від 20.11.2023 «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 № 514-к «Про звільнення ОСОБА_1 » - на підставі листка непрацездатності ОСОБА_1 змінено дату звільнення на 20.11.2023.
20.11.2023 в.о. директора ДП «Новатор» Яновицький О. видав наказ № 823 від «Про звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу АТ "Українська оборонна промисловість" (АТ «УОП») № 522-к від 20.11.2023» у зв`язку із скасуванням допуску до державної таємниці, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.03.2024 в справі № 560/20508/23 у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу(розпорядження) Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про скасування допуску до державної таємниці за формою 2 директору державного підприємства «Новатор» ОСОБА_1 відмовлено. Рішення набуло законної сили після перегляду апеляційною інстанцією 29.03.2024 року. 
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України врегульовані Законом України від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ «Про державну таємницю» (далі - Закон № 3855-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.
Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону № 3855-ХІІ спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.
Скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій (частини друга статті 26 Закону № 3855-XII).
Частиною четвертою та п`ятої цієї ж статті Закону № 3855-XII передбачено, що повідомлення про скасування громадянину допуску до державної таємниці з посиланням на відповідні положення статті 23 цього Закону орган Служби безпеки України надсилає до державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, де такий громадянин провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею. Громадянин має право оскаржити скасування йому допуску до державної таємниці в порядку, встановленому законом.
Громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.
Пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Як беззаперечно встановлено судом службова діяльність позивача потребує доступу до державної таємниці, оскільки посада, яку обіймав позивач, включена до номенклатури посад, перебування на яких потребує оформлення допуску до державної таємниці згідно з Законом України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-ХІІ та Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939.
У зв`язку з скасуванням допуску до державної таємниці за формою 2 директору державного підприємства "Новатор" ОСОБА_1 відповідачами видано оскаржувані накази про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства "Новатор" згідно з п.2 ч.1 ст.40 КЗпП.
Суд першої інстанції вірно вважав, що скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, унеможливлює перебування такого працівника на відповідній посаді та виконання ним своїх трудових функцій та є підставою для звільнення позивачки з такої посади.
Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 9901/755/18, постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 757/17126/21.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державну таємницю» громадянина, якому відмовлено у допуску до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.
Роботодавець може вжити заходи в разі отримання відмови у допуску до державної таємниці:
- переведення на іншу роботу або службу не пов 'язану з державною таємницею;
- звільнення.
За змістом норм ст.ст. 23, 26 Закону України «Про державну таємницю» вищевказаної норми вказані заходи вживаються на розсуд роботодавця, а умова про звільнення не містить вказівки на те, що же звільнення здійснюється виключно в разі неможливості переведення.
Конструкція норми Закону України «Про державну таємницю» встановлює альтернативні варіанти для роботодавця, який останній обирає на власний розсуд, а саме роботодавець при обранні варіанту визначеного спеціальним законом (який має перевагу над загальним законом) в даній справі обрав варіант - звільнення позивача.
Таким чином, призначення особи на посаду директору державного підприємства «Новатор» може здійснюватися виключно при наявності діючого доступу до державної таємниці. Допуск працівника до роботи на вказаній посаді, у якого відсутній допуск до державної таємниці, тому числі при поновлені працівника за рішенням органу, що розглядає трудовий спір, є неможливим.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 мав можливість та намір виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду роботу за відповідними професіями, які були вакантними на підприємстві на час його звільнення, останньому в порушення вимог трудового законодавства не було запропоновано інших вакантних посад, які не вимагають наявності допуску до державної таємниці та які були вакантні на час його звільнення, а тому звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства слід відхилити.
Як зазначено вище конструкція ст.ст. 23, 26 Закону України «Про державну таємницю» встановлює альтернативні варіанти для роботодавця при обранні варіанту визначеного спеціальним законом (який має перевагу над загальним законом (КзПП) - переведення на іншу роботу або службу не пов`язану з державною таємницею чи звільнення, а умова про звільнення не містить вказівки на те, що же звільнення здійснюється виключно в разі неможливості переведення.
Таким чином колегія суддів вважає, що роботодавцем не порушено процедуру звільнення, передбачену пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, а відтак вищевказані доводи апелянта є необґрунтованими.
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Мироненком Станіславом Станіславовичем, залишити без задоволення 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2026 року.

Суддя         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Л.М. Грох