Справа № 615/927/24
Провадження № 2-др/615/2/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Левченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про судові витрати в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА», про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та зобов`язання вилучити інформацію,

ВСТАНОВИВ
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 15 січня 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА», про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та зобов`язання вилучити інформацію задоволено.
Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію у формі тексту (статті), публічно поширеного на головній сторінці вебсайту, розміщеного в мережі Інтернет за адресою: http://www.sct.in.ua. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА», як отримувача послуг хостингу (послуг щодо розміщення веб-сайтів або їх частин у мережі Інтернет та послуг із забезпечення доступу до них через мережу Інтернет) для вебсайту, розміщеного в мережі Інтернет за адресою: http://www.sct.in.ua, вилучити (видалити) з мережі Інтернет інформацію у формі тексту (статті) про ОСОБА_1 , публічно поширену на головній сторінці вебсайту, розміщеного в мережі Інтернет за адресою: http://www.sct.in.ua, протягом 10 (десяти) днів з дня набрання рішення суду законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн. з кожного.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 заявила у позові про те, що нею будуть подані докази розміру судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
20 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача звернулася до суду з клопотанням про приєднання доказів щодо понесених судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі № 615/927/24 в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА» судові витрати у розмірі 35000,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 22 січня 2026 року призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати в цивільній справі.
09 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Феоктістової Олени Юріївни надійшли заперечення на клопотання. Представник відповідача зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат є необґрунтованою через їх неспівмірність та непідтвердженість оплати гонорару відповідно до умов договору про надання правничої допомоги.
Відображена у акті інформація щодо наданих адвокатом позивачу у цій справі послуг та обставини надання таких послуг підтверджується матеріалами справи частково.
Акт приймання-передачі послуг від 16 січня 2026 року не містить інформації щодо витраченого часу на надання правничої допомоги та тарифікації погодинної вартості послуг, що унеможливлює визначити відповідність заявленої суми до відшкодування витраченому часу. Акт від 16 січня 2026 року містить неправильні дані щодо об`єму наданих послуг: Зазначена в акті кількість судових засідань (24) не відповідає дійсності.
Загалом по справі №615/927/24 проведено 5 судових засідань за участю представника позивача. В інші призначені дати судові засідання не відбулись з причин відкладення розгляду справи представником позивача (чотири рази), двічі представником відповідача, декілька разів з технічних причин судом. 
Обсяг правничої допомоги, наданої позивачу його адвокатом в суді першої інстанції, склав: отримання через публічно доступні сайти декілька доказів, підготовку позову, подання одного адвокатського запиту, складення заяви про зміну предмету позову та участь у 5 судових засіданнях в режимі відеоконференції, що не відповідає розміру 35000,00 грн.
Також, акт приймання-передачі послуг серед переліку робіт містить «складені клопотання про відкладення розгляду справи» представником позивача через особисту неможливість адвоката приймати участь у судових засіданнях, що не може включатись до переліку наданих послуг, витрати на які підлягають відшкодуванню, оскільки складення такого виду клопотань не є необхідністю у процесі допомоги клієнту, а є виключно інструментом можливості для представника організувати свій робочий графік з урахуванням непередбачених обставин, що виникли саме у особи, яка подає клопотання, або встановлених представником пріоритетів.
Крім того, згідно з п 4.2. договору про надання професійної правничої допомоги № 17022024 «гонорар має бути оплачений Клієнтом протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня виставлення Виконавцем рахунку фактури». Акт приймання-передачі та рахунок -фактура підписані позивачем та представником позивача 16 січня 2026 року. На час подання цих заперечень строк для оплати послуг настав, однак позивачем не надано доказів оплати послуг.
З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У випадку, якщо суд визнає заявлені позивачем витрати правомірними, зменшити розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу з 35 000 грн до 10 000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Феоктістова Олена Юріївна в судове засідання не з`явилася, просила розглянути питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за її відсутності про що заявлено клопотання.
Представник відповідача ТОВ «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 15 січня 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА», про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та зобов`язання вилучити інформацію задоволено.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. 
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником позивача долучено: 
договір про надання професійної правничої допомоги № 17022024 від 17 лютого 2024 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Гофельд Ганною Сергіївною за умовами якого гонорар, як форма виногороди за надання послуг за цим договором, за погодженням сторін встановлюється у фіксованому розмірі. За надання виконавцем професійної правничої допомоги клієнту під час судового провадження у суді першої інстанції фіксований розмір гонорару становить 35000,00 грн (п. 4.1 договору); 
додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої допомоги № 17022024 від 17 лютого 2024 року від 02 вересня 2024 року; 
свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 000488 видане на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області від 31 січня 2018 року № 12; 
ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1183184 від 23 квітня 2024 року; 
детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги (в порядку ч.3 ст. 137 ЦПК України) на загальну суму 35000,00 грн; 
акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) під час судового провадження у суді першої інстанції за договором про надання професійної правничої допомоги № 17022024 від 17 лютого 2024 року на загальну суму 35000,00 грн відповідно до якого до складу виконаних робіт включено: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції (лютий 2024 року); формування правової позиції по справі (лютий-квітень 2024 року); підготовка позовної заяви, отримання, ознайомлення та підготовка доказів для їх подання разом з позовом (березень-квітень 2024 року); підготовка та подання заяв з процесуальних питань в суді першої інстанції (травень 2024 року- січень 2026 року); участь в судових засіданнях -24 засідання по справі згідно з графіком;
рахунок - фактура № 1 від 16 січня 2026 року на суму 35000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З наведеного вбачається, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Гофельд Г.С. враховується пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.
Зокрема, не можна вважати такими, що пов`язані саме з розглядом справи, підготовка та подання клопотань про відкладення розгляду справи.
З наданих представником позивача детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги та акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) під час судового провадження у суді першої інстанції за договором про надання професійної правничої допомоги № 17022024 від 17 лютого 2024 року до складу виконаних робіт включено участь в судових засіданнях - 24 засідання по справі згідно з графіком, що не підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до наявних в матеріалах справи протоколів судового засідання в режимі відеоконференції представник позивача Гофельд Г.С. була присутня у судових засіданнях: 29 травня 2024 року, 19 червня 2024 року, 27 серпня 2024 року, 13 лютого 2025 року, 01 травня 2025 року, 08 травня 2025 року, 07 жовтня 2025 року, 23 грудня 2025 року, 06 січня 2026 року.
Щодо тверджень представника відповідача, що акт приймання-передачі послуг від 16 січня 2026 року не містить інформації щодо витраченого часу на надання правничої допомоги та тарифікації погодинної вартості послуг, що унеможливлює визначити відповідність заявленої суми до відшкодування витраченому часу, а також, що відсутність оплати у передбачений договором строк доводить фактичну відсутність витрат на правничу допомогу.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18.
Також, суд при розгляді заяви враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21, зокрема:
«135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Беручи до уваги те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи і виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та значення справи для сторін, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн з кожного відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 141, 246,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ТОВ «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії додаткового рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; 
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
- відповідач ТОВ «ТЕХНОТРАНСГАЗООЧИСТКА», код ЄДРПОУ 37367915, місцезнаходження: м. Харків, вул. Афанасівська, 93.
Повне судове рішення складено 19.02.2026 року.

Суддя А.М. Левченко