Єдиний унікальний номер 754/5901/17
Апеляційне провадження № 33/824/1677/2026

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., вирішуючи питання про поновлення строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року притягнуто ОСОБА_1 до адімністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, 17 лютого 2026 року  ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року та зазначає, що не отримував судових повісток та оскаржуваної постанови, про позбавлення права керування та відповідно про прийняту постанову дізнався у грудні 2026 року під час зупинки автомобіля патрульною поліцією, протягом тривалого часу ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Зазначає, що не є фахівцем в галузі права, тому не обізнаний в процесуальних строках та не має спеціальних знань для складання процесуальних документів. Водночас, після укладння договору про надання правничої допомоги захисник звернулася до суду першої інстанції з метою ознайомлення з матеріалами справи 12.12.2025, при цьому постанову в електронній формі отримала 09.02.2026 року. 
Перевіривши вищезазначені матеріали приходжу до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року та зазначене ним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не можливо розглянути з об`єктивних причин.
Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови.
Статтею 294 КУпАП визначено що постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку або якщо відмовлено у його поновленні.
Згідно з ст. 288 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається в орган (посадовій особі), що винесла постанову та надсилається разом зі справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.
Як слідує з супровідноого листа Деснянського районного суду міста Києва, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 754/5901/17 (провадження № 3/754/2211/17) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП знищені за строком зберігання.
Відповідно до Закону України «Про національний архівний фонд та архівні установи» та Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із заначенням строків зберігання, строк зберігання справ про адміністративне правопорушення становить 3 роки.
До апеляційного суду направлено лише належним чином завірену копію постанови Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити доводи, які були зазначені в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду, поданого з пропуском більше 8 років.
Водночас, як слідує з оскаржуваної постанови, 23 квітня 2017 року о 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись в м. Києві по вул. Сабурова, 4, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , передній бампер якого був відсутній, під час зупинки у якого було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер», результати тесту 0.42%, чим порушив вимоги п. 2.9 (б) ПДР.
Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином. 
Ставити під сумнів посилання суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у суду апеляційної інстанції немає підстав. 
Більш того, звернення скаржника з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення майже через дев`ять років після її винесення не може бути визнане виправданим, а твердження апелянта, що йому не було відомо про ухвалене рішення не можуть бути враховані, оскільки 23 квітня 2017 року працівники поліції зупиняли ОСОБА_2 , він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», отже достовірно знав про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та передачу даного протоколу до суду, однак не здійснив будь-яких активних дій для того, щоб дізнатися про хід та результат розгляду вказаного протоколу.
Окремо апеляційний суд наголошує на тому, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для всіх, наявна інформація щодо справи № 754/5901/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанову від 18 травня 2017 року Деснянським ррайонним судом міста Києва було надіслано до ресєтру: 19.05.2017, забезпечено надання загального доступу: 23.05.2017.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання
У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, справа «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України». При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
З огляду на зазначене ОСОБА_1 необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року та на підставі ч.2 ст.294КУпАП повернути апеляційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року.
Апеляційну скаргу із доданими до неї документами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба