РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6502/24
провадження у справі №2/0285/106/26
19 березня 2026 року       м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
ускладі судді Помогаєва А.В., 
при секретарі судового засідання Ковальчук М.В., 
за участі: представників позивача Дем`янчука О.Г., Грабовської Н.М., Охрименка Я.В.,
представника відповідача Висіцької І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Звягельської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна,
УСТАНОВИВ:
Виконувач обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Звягельської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.
В обґрунтування позовних вимог посилався на наступні обставини.
На підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2009 ОСОБА_1 став власником об`єктів нерухомості, а саме: нежитлових будівель (кормокухня «Є», свинарник «Ддд1», свинарник «Ггг1г11») загальною площею 1337,5 м2, що розташовані по АДРЕСА_1 (на теперішній час назву міста змінено на Звягель). 
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 17.12.2009 №590 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для передачі її в оренду, орієнтовною площею 2,1095 га, що розташована по АДРЕСА_1 . 
17.11.2011 на підставі ст. 635 ЦК України між Новоград-Волинською міською радою та ОСОБА_1 укладено попередній договір оренди землі №14.
Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що останній діє до оформленні технічної документації на земельну ділянку, укладання та реєстрації основного договору оренди.
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 20.03.2014 №557 скасовано п. 4.2 рішення міської ради від 17.12.2009 №590 та розірвано попередній договір оренди землі №14.
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 20.10.2015 №808 «Про перейменування вулиць та провулків міста» АДРЕСА_1 перейменовано на вулицю Михайла Драгоманова. 
11.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до міської ради з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074 площею 2,1094 га з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» (11.02). 
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент розгляду клопотання) землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. 
Відповідно до інформації Звягельської міської ради від 15.11.2024 №168 за результатами розгляду клопотання питання про передачу в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074 площею 2,1094 га з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» суперечило положенням ст. 65 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим знято з розгляду на погоджувальній раді. 
Відсутність реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця надавало можливість отримання останнім в оренду зазначеної земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» (03.07). 
Протоколом №1 засідання комісії з обстеження земельних ділянок, які використовуються без правовстановлюючих документів від 05.01.2022 констатовано, що при виїзді комісії, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074 площею 2,1094 га, що розташована по АДРЕСА_1 (далі по тексту - "Спірна ділянка") огороджена забором, відомості про земельну ділянку внесено до ДЗК, право користування земельною ділянкою не зареєстроване. 
За результатами засідання комісії ОСОБА_1 рекомендовано звернутись з відповідним клопотанням до міської ради з приводу передачі у користування земельної ділянки з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074 площею 2,1094 га. 
Про результати засідання комісії ОСОБА_1 повідомлено листом від 14.01.2022 №01/55. 
02.05.2024 відбулось засідання Комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, на якій розглядалось питання використання ОСОБА_1 спірної ділянки без правовстановлюючих документів. 
ОСОБА_1 запрошувався на вказане засідання Комісії листом від 18.04.2024 №393. 
За результатами засідання Комісією розраховано суму безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів у вигляді орендної плати за вказану земельну ділянку в сумі 3 584 545,02 грн (з 01.05.2021 по 02.05.2024). 
Рішенням одноосібного учасника №1 ТОВ «Термінал НВ» від 03.07.2024 збільшено статутний капітал вказаного товариства, у тому числі за рахунок додаткового внеску ОСОБА_1 на суму 58 500 грн, який внесено у натуральній формі шляхом фактичної передачі майна ОСОБА_1 (кормокухня «Є», свинарник «Ддд1», свинарник «Ггг1г11» загальною площею 1337,5 м2) на користь ТОВ «Термінал НВ». 
Факт передачі вказаного майна до статутного фонду ТОВ «Термінал НВ» засвідчено актом приймання-передачі та грошової оцінки майна від 04.07.2024. 
Право власності ТОВ «Термінал НВ» на передане ОСОБА_1 майно зареєстровано 09.07.2024 державним реєстратором Чижівської сільської ради Звягельського району Ходоровською О.М. 
В силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та статей 79-1, 122 Земельного кодексу України земельна ділянка з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074 площею 2,1094 га є об`єктом цивільних прав, належить до комунальної власності, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Земельна ділянка має цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», зареєстрована 22.01.2016. 
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 07.06.2018 №519 «Про справляння плати за землю у місті Новограді-Волинському (регуляторний акт)» (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 01.11.2018 №558) затверджено Положення про оренду земельних ділянок у місті Новограді-Волинському та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки. 
Пунктом 2 вказаного рішення передбачено, що воно набирає чинності з 01.01.2019. Вказаним положенням для земельних ділянок з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» визначено ставку орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. 
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 03.06.2021 №200 «Про встановлення ставок і пільг зі сплати земельного податку та розміру орендної плати за землю (регуляторний акт)» скасовано рішення Новоград-Волинської міської ради від 07.06.2018 №519 «Про справляння плати за землю у місті Новограді-Волинському» та прийнято нову редакцію Положення про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Новоград-Волинської міської територіальної громади, якою для земельних ділянок з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» визначено ставку орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Звягельською міською радою за період з 01.05.2021 по 02.05.2024 здійснено розрахунок безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за використання земельної ділянки комунальної власності площею 2,1094 га без правовстановлюючих документів. 
Відповідно до розрахунку, сума безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів складає 3 584 545,02 грн, у тому числі за періоди:
- з 01.05.2021 по 31.12.2021 - 443 125,4 грн, 
- з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 1 236 957,27 грн, 
- з 01.01.2023 по 31.12.2023 - 1 422 500,86 грн, 
- з 01.01.2024 по 02.05.2024 - 481 961,49 грн. 
З метою сплати ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у добровільному порядку Звягельською міською радою 05.11.2024 скеровано лист з вимогою сплати коштів та розрахунками, який вручено адресату 08.11.2024. 
Станом на 13.12.2024 законні вимоги Позивача ОСОБА_1 проігноровано, кошти до місцевого бюджету не сплачено. 
Таким чином, ОСОБА_1 з 01.05.2021 по 02.05.2024 не мав прав ні власника, ні землекористувача спірної земельної ділянки, тобто в порушення ст. 125 Земельного кодексу України користувався земельною без документів, що посвідчують право власності чи право користування землею. 
Відповідно до інформації Звягельської міської ради від 23.1 0.2024 №04/2145 за період з 01.05.2021 по 04.07.2024 від власника об`єктів нерухомості - ОСОБА_1 орендна плата за вищевказану земельну ділянку не надходила. Отже, ОСОБА_1 , не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, збільшив вартість власного майна, а Звягельською міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком очікувано розраховував. 
Посилаючись на положення Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України та судову практику, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в сумі 3 584 545,02 грн.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву з запереченнями проти задоволення позовних вимог. Посилалась на наступні обставини.
Згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2009, Відповідач є власником будівель загальною площею 1337,5 м2 по АДРЕСА_1 , а саме двох свинарників площами відповідно 550,00 м2 та 500,40 м2 та кормокухні площею 287,1 м2.
Інформація про склад угідь з витягу з Державного земельного кадастру НВ-9942803902025, від 13.02.2025 про земельну ділянку з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074, свідчить про те, що капітальна забудова на земельній ділянці в цілому займає площу 0,1768 га, а саме складається з площ 0,0344 га, 0,0592 га та 0,0832 га. 
Кадастровий план земельної ділянки, який теж міститься у витязі з Державного земельного кадастру НВ-9942803902025, вказує на те, що будівлі компактно розташовані з південної сторони земельної ділянки, яка межує з АДРЕСА_1 ), тобто для підходу (під`їзду) до будівель непотрібно використання всієї ділянки, оскільки будівлі щільно прилягають до виїзду (виходу) з неї. 
Також будівлі щільно прилягають до меж земельної ділянки з її східної та західної сторін. Тобто фактичне користування земельною ділянкою, пов`язане з розміщенням будівель та їх обслуговуванням, орієнтовно складає площу 0,1768 га. Таким чином, до Відповідача при відчуженні будівель свинарників та кормокухні попереднім власником цих будівель могло перейти право фактичного користування не всією земельною ділянкою з кадастровим номером 1811000000:00:003:0074, а лише площею 0,1768 га, на якій ці будівлі розміщені та яка необхідна для їх обслуговування. 
З акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , складеного комісією Новоград-Волинської міської ради 21.11.2013, вбачається, що комісією при обстеженні спірної земельної ділянки було встановлено наступне:
- рішенням № 590 від 17.12.2009, ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку площею 2,1095 га;
- ОСОБА_1 станом на дату обстеження ділянки укладено попередній договір оренди землі на цю земельну ділянку;
- після обстеження ділянки, комісія міської ради встановила, що земельна ділянка, вільна від забудови, огороджена парканом, встановлення якого проведено таким чином, що частина території земель запасу міської ради самовільно захоплена орієнтовною площею 0,10 га. 
Фактично 21.11.2013 в акті обстеження земельної ділянки, на якій розташовані будівлі свинарників та кормокухні, які належали Відповідачу на праві приватної власності, жодним чином не доведено, що земельна ділянка площею 2,1095 га використовується ОСОБА_1 , а лише констатовано стан оформлення ним речового права на цю земельну ділянку та виявлено факт наявності огорожі по межі частини земельної ділянки. 
Комісія не досліджувала, чи насправді користується Відповідач земельною ділянкою площею саме 2,1095 га, яким саме чином ця ділянка використовується (що саме підтверджує на місцевості факт її використання Відповідачем), хто саме і коли встановив огорожу по межі частини ділянки. 
Разом з тим, комісія формально зробила висновок про факт використання земельної ділянки саме Відповідачем лише з огляду на те, що на частині ділянки наявні будівлі, які належать ОСОБА_1 , частина ділянки огороджена, а ОСОБА_1 має намір отримати земельну ділянку орієнтовною площею 2,1095 га в оренду. 
Аналогічний зміст акту обстеження земельної ділянки, складено комісією міської ради 21.11.2013.
З незалежних від Відповідача причин, виключно через штучні перепони, які чинив йому орган місцевого самоврядування, Відповідач не зміг оформити своє право користування земельною ділянкою та не здійснював будь-якої діяльності з використання господарських будівель і пов`язаної з ними земельної ділянки.
Позивачем не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження як площі земельної ділянки, так і фактичного користування нею ОСОБА_1 . А відтак розрахунки безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів, які базуються на загальній площі земельної ділянки, яку мав намір отримати Відповідач в оренду, а не фактично користувався нею, є необґрунтованими.
Відповідач вважає, що цільове призначення та категорія земель спірної земельної ділянки визначені органом місцевого самоврядування неправомірно, відповідно і ставка орендної плати застосована неправильно, а тому розрахунок сум безпідставно збережених коштів проведений безпідставно, з огляду на наступне. 
Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 17.12.2009 №590 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок та інші питання земельних відносин» (п. 4.2) йому як власнику нерухомості було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для передачі їх в оренду. 
Також 17.11.2011 на підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування Відповідач уклав з міською радою попередній договір оренди землі № 14, згідно з яким цільовим призначенням спірної земельної ділянки площею 2,1095 га було "землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення", а функціональним призначенням (метою використання) - для обслуговування нежитлових будівель. 
У вересні 2013 року ТОВ «Геозвягель» розробило ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної ділянки в натурі, яка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що підлягала затвердженню зі сторони Новоград-Волинської міської ради з вирішенням питання оформлення договору оренди. 
20.03.2014 міська рада прийняла рішення №557, яким скасувала п. 4.2 свого рішення №590 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,1095 га. 
Не погоджуючись з таким рішенням, Відповідач оскаржив його в судовому порядку. 
Постановою Верховного Суду від 16.09.2020 №285/2343/14-а було залишено без змін постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015, якими п. 25 рішення Новоград-Волинської міської ради 22 сесії 6 скликання № 557 від 20.03.2014 року в частині скасування п. 4.2 рішення Новоград-Волинської міської ради № 590 від 17.12.2009 року «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» було визнано недійсним.
З огляду на вказані вище судові рішення 12.01.2021 Відповідач звернувся до Новоград-Волинської міської ради з клопотанням, в якому просив затвердити технічну документацію із землеустрою 2013 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 2,1095 га, однак міська рада технічну документацію не затвердила, вказавши, що ОСОБА_1 не є підприємцем, а тому не може отримати зазначену ділянку в оренду для такого цільового призначення, оскільки це буде суперечити ст. 65 Земельного кодексу України. 
Також міська рада вказала, що оскільки Відповідач не є підприємцем, то це дає йому право використовувати вказану земельну ділянку з цільовим призначенням «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». 
Відповідач категорично не погоджується з такою позицією міської ради, оскільки функціональне призначення будівель свинарників і кормокухні, які є виробничими приміщеннями сільськогосподарського призначення (в галузі тваринництва) жодним чином не співвідносяться з категорією земель житлової та громадської забудови, а також з цільовим призначенням «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». 
За таких обставин, навіть теоретично, Відповідач не міг би використовувати земельну ділянку, на якій розташовані будівлі свинарників і кормокухні, за визначеним міською радою цільовим призначенням. 
Відповідно до попереднього договору, виготовленої на замовлення Відповідача технічної документації із землеустрою, а також клопотань, з якими він звертався до органу місцевого самоврядування, Відповідач мав намір використовувати спірну земельну ділянку саме для виробничих цілей, а тому застосування Звягельською міською радою для розрахунків безпідставно збережених Відповідачем коштів у вигляді орендної плати ставки в розмірі 10%, як за земельну ділянку з цільовим призначенням «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» є необґрунтованим та суперечить фактичному можливому використанню цієї земельної ділянки. 
Згідно ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. 
Норми ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України передбачають, що категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту. 
Згідно плану зонування Генерального плану м. Новоград-Волинський, спірна земельна ділянка розташована в зоні виробничих підприємств IV-V класів шкідливості (санітарно-захисна зона 50 - 100 м), що автоматично вказує на те, що дана земельна ділянка не може належати до категорії земель житлової та громадської забудови, оскільки відстань від неї до найближчої забудови має становити не менше 50-100 м.
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття рішення № 557 від 20.03.2014) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. 
Згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття рішення № 557 від 20.03.2014) види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. 
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на дату прийняття рішення № 557 від 20.03.2014) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. 
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально, або рішення суду, копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об`єктів). 
Таким чином, фактично своїм рішенням № 557 від 20.03.2014 Новоград-Волинська міська рада не тільки змінила категорію земель, до якої входить спірна земельна ділянка, а й визначила їй нове цільове призначення, а тому це мало відбуватися за проектом землеустрою щодо її відведення з урахуванням містобудівної документації та за згодою Відповідача, оскільки відповідно до норм ст. 120 Земельного кодексу України він став користувачем частини спірної земельної ділянки, на якій розташовані належні йому будівлі. 
Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою зокрема для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. 
Оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки та віднесення її до категорії земель житлової та громадської забудови проведена міською радою без дотримання вимог ст. 20 Земельного кодексу України, то такі дії органу місцевого самоврядування є протизаконними, а відомості щодо категорії та цільового призначення земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру з порушенням норм земельного законодавства. 
Оскільки міська рада протизаконно здійснила зміну цільового призначення спірної земельної ділянки на «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», то відповідно є протиправними і проведені нею розрахунки безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за користування цією земельною ділянкою з застосуванням ставки орендної плати для такого цільового призначення. 
На момент купівлі 21.08.2009 ОСОБА_1 будівель, земельна ділянка вже мала визначене цільове призначення, яке відповідало категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, і таке цільове призначення земельної ділянки не змінювалося при передачі її в користування ОСОБА_1 . 
З огляду на те, що Звягельською міською радою не дотримано законодавчо визначеної процедури зміни цільового призначення земельної ділянки, то цільове призначення цієї земельної ділянки не змінилося та відповідає тому, яке було визначене для неї до 2014 року. А тому є неправомірними розрахунки безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за користування цією земельною ділянкою як за землі з кодом «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». 
Вищевикладеним підтверджується, що Відповідач з 21.08.2009 (дати придбання будівель) і до цього часу намагався оформити право користування земельною ділянкою під належною йому нерухомістю. 
Новоград-Волинська (нині Звягельська) міська рада протягом вказаного періоду всіляко перешкоджала Відповідачу в оформленні права оренди спірної земельної ділянки.
ОСОБА_1 через неправомірні дії міської ради не повинен нести негативні наслідки у вигляді стягнення з нього начебто безпідставно збережених ним коштів у вигляді орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою. 
Прокурор та представники Звягельської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Дали пояснення щодо спірних правовідносин.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала.
Дослідивши у судовому засіданні подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Предметом спору в даній справі є стягнення з ОСОБА_1 на користь Звягельської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю в сумі 3584545,02 грн.
Правовими підставами позовних вимог прокурор вважає положення статей 1212, 1214 ЦК України.
Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2009, ОСОБА_2 став власником нежитлових будівель (кормокухня «Є», свинарник «Ддд1», свинарник «Ггг1г11») загальною площею 1337,5 м2, що розташовані по АДРЕСА_1 . 
Пунктом 4.2 рішення Новоград-Волинської міської ради № 590 від 17.12.2009 року «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок та інші питання земельних відносин», ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для передачі їх в оренду та зобов`язано укласти попередні договори оренди у відповідності до вимог Положення про оренду земельних ділянок у м. Новоград-Волинському та Порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки – по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 2,1095 га, для обслуговування нежитлових будівель з уточненням меж та площі земельної ділянки.
На виконання зазначеного рішення міської ради 17.11.2011 року Новоград-Волинська міська рада та ОСОБА_1 уклали попередній договір оренди землі № 14 про передачу в строкове платне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 та визначили орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки (1 641 612,90 грн). Строк дії попереднього договору - до оформлення технічної документації на земельну ділянку та реєстрації основного договору оренди. (т.с. 2, а.с. 15-16).
23.09.2013 року ОСОБА_1 з ТОВ «Геозвягель» уклав договір на виконання комплексу робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в АДРЕСА_1 , та 12.02.2014 згідно акту прийомки-здачі виконаних робіт отримав технічну документацію.
Новоград-Волинська міська рада пунктом 25 рішення № 557 від 20.03.2014 року «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» скасувала п. 4.2 рішення міської ради від 17.12.2009 року № 590 щодо надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, розірвала попередній договір оренди та зарахувала вказану земельну ділянку до земель запасу житлової та комунальної забудови.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 по справі №285/2343/14-а, яка набрала законної сили 23.09.2015, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради:
- Визнано протиправними дії Новоград-Волинської міської ради 22 сесії 6 скликання при підготовці та прийнятті рішення № 557 від 20.03.2014 року в частині скасування п. 4.2 рішення Новоград-Волинської міської ради № 590 від 17.12.2009 року стосовно надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 2,1095 га.
- Визнано недійсним п. 25 рішення Новоград-Волинської міської ради 22 сесії 6 скликання № 557 від 20.03.2014 року в частині скасування п. 4.2 рішення Новоград-Волинської міської ради № 590 від 17.12.2009 року «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин». 
12.01.2021 Відповідач звернувся до Новоград-Волинської міської ради з клопотанням, в якому просив затвердити технічну документацію із землеустрою 2013 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 2,1095 га, однак міська рада технічну документацію до теперішнього часу не затвердила.
Посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця, міська рада заперечує можливість отримання ним у користування земельної ділянки з раніше визначеним цільовим призначенням та змінила його на інше - «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».
Зі свого боку ОСОБА_1 заперечує правомірність такої зміни, оскільки фактичне місце знаходження земельної ділянки виключає таке її використання. Розміщені на ділянці господарські будівлі призначені для виробництва сільськогосподарської продукції і не можуть використовуватись для торгівлі.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у зазначений позивачем період з 01.05.2021 по 02.05.2024 між сторонами існували договірні відносини в межах Попереднього договору оренди землі від 17.11.2011 та цивільно-правовий спір щодо укладення основного договору оренди, який не був укладений внаслідок односторонніх дій позивача, що виразились у фактичній відмові затвердити технічну документацію землеустрою.
Позиція Позивача щодо заперечення можливості оренди Відповідачем земельної ділянки з раніше визначеним цільовим призначенням суперечить твердженню Позивача щодо факту використання земельної ділянки.
Разом з тим, суд визнає обґрунтованими заперечення Відповідача щодо відсутності доказів фактичного використання ним спірної земельної ділянки.
З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що будь-яка господарська діяльність Відповідачем не велась.
Позивач наполягає, що відсутність у Відповідача статусу фізичної особи-підприємця є перешкодою для використання земельної ділянки з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».
Разом з тим, інший вид цільового використання спірної земельної ділянки, визначений міською радою на власний розсуд «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» також передбачає здійснення орендарем певних видів господарської діяльності. Проте здійснення фізичною особою господарської діяльності без реєстрації ФОП та без створення юридичної особи, утворює склад адміністративного або кримінального правопорушення. 
У даному випадку посилання сторони Позивача на фактичне використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,1095 га має бути доведено відповідними доказами, а не ґрунтуватись на припущенні, що випливає з факту належності Відповідачу будівель загальною площею 0,1768 га на спірній земельній ділянці.
Крім того, за наявності заперечень міської ради щодо можливості правовідносин оренди з Відповідачем, сторона Позивача не довела створення перешкод з боку ОСОБА_1 у використанні власником спірної ділянки заявленою площею. 
Таким чином, міська рада заперечила можливість оренди, скасувала своє рішення про укладання договору, але не вживала заходів щодо розпорядження земельною ділянкою - самостійного використання або передачі в оренду іншим особам. 
При цьому Позивач стверджує, що Відповідач використовував ділянку і повинен був платити за неї оренду за ставкою, яку міська рада визначила без погодження з ним.
Згідно п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема: справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Статтею 1214 встановлено обов`язок відшкодування доходів від безпідставно набутого майна і витрат на його утримання. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
У даній справі судом установлено, що Відповідачу на підставі Попереднього договору оренди землі було передано у користування земельну ділянку, яка належить до комунальної власності. Сторони мають розбіжності в оцінках можливості укладання основоного договору оренди та правових особливостей предмета оренди.
Разом з тим, на теперішній час відсутні підстави вважати, що Відповідач незаконно набув майно або протиправно ним користувався.
Позивачем не доведено отримання Відповідачем будь-яких доходів.
За наявності договірних правовідносин оренди вимога про стягнення орендної плати не може ґрунтуватись на положеннях статей 1212, 1214 ЦК України, як посилається сторона Позивача. Заявлення такої позовної вимоги є наналежним способом захисту існуючого права або інтересу.
Крім того, сума орендної плати необґрунтовано визначена Позивачем з використанням ставки, яка відрізняється від визначеної умовами Попереднього договору оренди землі від 17.11.2011.
Міською радою не ініційовано у встановленому законом порядку розірвання зазначеного договору або перегляд його умов.
Оцінку рішенню Новоград-Волинської міської ради № 557 від 20.03.2014 року щодо скасування раніше ухваленого рішення про укладення договору оренди, дано судом у постанові від 01.07.2015 по справі №285/2343/14-а.
За таких обставин, суд не бере до уваги посилання Позивача на припинення договірних відносин з Відповідачем за Попереднім договором оренди від 17.11.2011.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено 27.03.2026.

Суддя   А.В. Помогаєв