Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/1281/26
Провадження № 2/279/1435/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2026 року           м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/1281/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
26.02.2026 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", в інтересах якого діє представник Танцуріна Є.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач через веб-сайт кредитодавця шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету ввійшла до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) товариства подала заявку на отримання кредиту.
09.07.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти договір № 489721-КС-003 про надання кредиту.
Відповідач шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтвердила.
Таким чином, між "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір № 489721-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.2.1 договору ТОВ "Бізнес Позика" надає відповідачу грошові кошти у розмірі 44000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язана повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,00% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Сторони також встановили графік платежів, який має здійснювати відповідач для належного виконання умов кредитного договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 44000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (котру відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).
Відповідач свої зобов`язання за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту від 14.05.2025 року належним чином та в повному обсязі не виконала, лише частково здійснила оплату за договором на загальну суму 10780 грн., внаслідок чого станом на 15.02.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 138380 грн., з яких: 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 67760 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 6380 грн. - сума прострочених платежів за комісією та 20240 грн. - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України.
Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не погашає прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту від 09.07.2025 року у сумі 138380 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. сплаченого судового збору. Розгляд справи проводити у відсутність представника ТОВ "Бізнес Позика" за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації. Ухвалу про відкриття провадження у справі отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення,
Крім того, відповідач є користувачем підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви отримала в електронному вигляді.
У встановлений судом строк подала до суду відзив на позовну заяву в якому факт укладання договору № 489721-КС-003 про надання кредиту від 09.07.2025 року та отримання кредиту в розмірі 44000 грн. підтверджує, наявність боргу за договором визнає. Просить суд зменшити розмір процентів до розумного рівня, оскільки вважає заявлений розмір заборгованості неспівмірним та таким, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Також, просить врахувати здійсненні нею платежі за кредитним договором на загальну суму 10780 грн. та у зв`язку зі складним матеріальним становищем та відсутністю стабільного доходу у разі задоволення позову надати розтрочку виконання рішення суду.
Позивач, у встановлений судом строк, правом подати відповідь на відзив не скористався. 
24.03.2026 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, щодо майнового стану відповідача та заперечень проти розстрочення виконання судового рішення. 
26.03.2026 року від відповідача надійшло заперечення на додаткові пояснення позивача, в яких у задоволенні позову просить відмовити повністю або частково. У разі задоволення позову додатково врахувати здійсненні нею платежі, оцінити розмір нарахованих процентів та надати можливість реструктуризації боргу.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.
09.07.2025 року відповідач через веб-сайт позивача https://my.tpozyka.com/ шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету, ввійшла до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) товариства подала заявку на отримання кредиту, де зазначила номер свого поточного (карткового) рахунку.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Відповідач шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтвердила.
Таким чином, між позивачем та відповідачем 09.07.2025 року, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено договір № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Згідно з умовами договору позивач надає відповідачу на засадах строковості, поворотності та платності грошові кошти в розмірі 44000 грн строком 24 тижні, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика" (п.2.1.-2.3. Договору).
Термін дії договору до 24.12.2025 року. Комісія за видачу кредиту становить 8800 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту в день його видачі (п.2.5.,2.8. Договору).
Укладаючи договір, сторони підтвердили застосування 1,00 % стандартної процентної ставки та зниженої процентної ставки за кредитом в день, які є фіксованими та залишаються незмінними протягом всього строку (терміну) договору і не можуть бути збільшені в односторонньому порядку, встановили графік платежу, припускаючи що відповідач буде його дотримуватися і до нього застосовуватиметься знижена процентна ставка (п.2.4.,10.2. Договору).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти.
Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "ПрофітГід" про успішний перерахунок грошових коштів на рахунок клієнта, згідно якої вбачається, що дійсно 09.07.2025 року на банківську платіжну картку, маска картки № НОМЕР_2 , зазначену відповідачем в договорі, були зараховані кошти в сумі 44000 грн. через надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід" (номер транзакції : 45204-97103-21773) з призначенням платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_3 ) згідно до кредитного договору № 489721-КС-003 від 09.07.2025 року, а також інформацією з АТ КБ "ПриватБанк", згідно з якою вбачається, що дійсно банком на ім`я відповідача емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 та, на яку згідно з випискою по картковому рахунку 09.07.2025 року відповідачу було зараховано 44000 грн.
Відповідач кредитними коштами скористалася, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та в повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, за розрахунком позивача, станом на 16.02.2026 року становить 138380 грн., з яких: 44000 грн. - заборгованість за кредитом; 67760 грн. - заборгованість за відсотками; 6380 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту та 20240 грн. - заборгованість за відсотками за ст.625 ЦК України.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.07.2025 року вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися у строки та у розмірах передбачених договором, а саме до 24.12.2025 року. 
Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування".
З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач повертала кредит, сплачуючи частково заборгованість за основним боргом (тілом) кредиту, відсотками та комісією (1 платіж), однак в подальшому припинив сплачувати грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. 
Загальний розмір сплачених відповідачем коштів становить 10780 грн.
Факт укладання кредитного договору № 489721-КС-003 від 09.07.2025 року та отримання кредиту в розмірі 44000 грн. відповідачем визнається, про що останньою також зазначено у відзиві на позов, матеріалами справи підтверджується. У силу ч.1 ст.82 ЦПК України, у суду не має сумнівів щодо достовірності укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів. 
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.
Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач увійшла через веб-сайт кредитодавця в мережі інтернет https://my.tpozyka.com, пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, заповнивши анкету-клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами договору, правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", здійснила акцептування договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором "UA-6701" надісланим на телефонний (мобільний) номер.
При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт кредитодавця та здійснення нею певного алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, спірний кредитний договір не було б укладено.
Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними умовами договору та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Сплачуючи частково суму заборгованості відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору та відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі ч.1,2 ст.10561?ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору на таких умовах шляхом його підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).
Предметом позову є захист порушеного права ТОВ "Бізнес Позика", яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань відповідачем за кредитним договором, шляхом стягнення з останнього заборгованості за ним. Договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Факт укладання та підписання кредитного договору відповідач не заперечує. 
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором ТОВ "Бізнес Позика" виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.
Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується наявними у справі доказами та визнається останньою, своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала та не сплатила грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. 
Вказаний договір (окрема умова договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.
В матеріалах справи також відсутні та суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України.
Суд не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві, щодо неспівмірності відсотків, а також щодо стягнення останніх в заявленому розмірі, оскільки такі умови були узгоджені сторонами при укладенні договору. 
Принцип свободи договору та обов`язковості його виконання закріплені ст.627,629 ЦК України.
Судом перевірено, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося на умовах, в межах строку та у розмірах погоджених сторонами, а саме у розмірі 1% в день від суми кредиту. Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування". 
Суд також звертає увагу, що законодавством України встановлено обмеження: сукупний розмір штрафів і пені за прострочення споживчого кредиту, яке не може перевищувати подвоєну суму кредиту (тіла кредиту). Однак це стосується саме штрафних санкцій, а не нарахованих відсотків за користування кредитом, розмір та порядок нарахування яких були узгоджені сторонами при укладенні договору.
Тобто, відсотки за кредитом можуть бути більшими за суму кредиту.
Оскільки кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що останній погодився з його умовами та зобов`язався їх виконувати.
Станом на день розгляду справи будь-які докази, що підтверджували б повне або часткове виконання відповідачем умов договору, у матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з ТОВ "Бізнес Позика" кредитний договір, достовірно знаючи про його умови, користуючись наданими їй грошовими коштами, порушила умови договору.
Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.07.2025 року є правомірною.
Водночас суд погоджується з відповідачем та відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування та стягнення за вказаним договором відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України з огляду на наступне. 
24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нараховано відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України.
Отже, суд приходить до висновку, що такі стягненню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.07.2025 року в сумі 118140 грн., яка складається з: 44000грн. - заборгованість за кредитом; 67760 грн. - заборгованість за відсотками та 6380 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Суд також звертає увагу, що заяви про відстрочення або розстрочення виконанння рішення розглядаються у порядку виконання судового рішення, тобто після набрання ним законної сили а не під час розгляду самого спору про стягнення заборгованості. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Такі обставини також підлягають належному доказуванню на підставі поданої до суду заяви. Отже, вирішення питання щодо розстрочки виконання судового рішення є передчасним.
Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділити на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2272,89 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (85,37 %) з розрахунку :
118140 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 138380 грн. (суму заявленої заборгованості) = 85,37 %.
Керуючись ст. 4,12,13,19,81,133,137,141,247,258,259,265,273,279,354,355 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з   ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 489721-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.07.2025 року в сумі 118140 грн., судовий збір в розмірі 2272,89 грн., а всього: 120412 (сто двадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень 89 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", місце знаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, код ЄДРПОУ: 41084239;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя:            Оксана ІВАШКЕВИЧ