справа № 757/47586/24-ц
головуючий у суді І інстанції Остапчук Т.В.
провадження № 22-ц/824/1130/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» - адвоката Косяк Наталії Вікторівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з обслуговування будинку, прибудинкової території та комунальних послуг, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якій просило суд: стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у період з вересня 2023 року - по вересень 2024 року у розмірі 15 496 грн 96 коп, суму інфляційних втрат 725 грн 15 коп. та суму трьох відсотків річних 312 грн 32 коп., понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 3 028 грн і витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

03 грудня 2024 року представник позивача подано заяву, у якій вона просила закрити провадження у частині вимог про стягнення суми заборгованості у розмірі 15 496 грн 96 коп., у зв`язку із сплатою відповідачем суми основного боргу, та стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 725 грн 15 коп., суму трьох відсотків річних 312 грн 32 коп., понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 3 028 грн і витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року частково задоволено позов ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» суму інфляційних втрат 223 грн 37 коп. і суму трьох відсотків річних 160 грн 98 коп., витрати на правничу допомогу - 3 500 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сума позовних вимог позивача становить 15 496 грн 96 коп, тому сума витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн є неспівмірною обсягу виконанних робіт адвокатом, витраченим часом та заявленою ціною, яка підлягає стягненню. Представник позивача заперечував проти заяви відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» - адвокат Косяк Н.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» витрати на правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент подання позовної заяви до суду існував предмет спору між сторонами та заборгованість не була погашена, що призвело до порушення прав та інтересів позивача та звернення за правової допомогою до адвоката.
Вказує, що оскільки відповідачем погашена заборгованість після пред`явлення позову, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України.
Вказує, що відповідачем не подавалися заперечення щодо витрат на правову допомогу та/або їх розміру, а зменшення судових витрат можливе лише на підставі клопотання іншої сторони.
Зазначає, що суд першої інстанції на власний розсуд зменшив витрати позивача на професійну правничу допомогу до суми, яка не покриває збитки (витрати) адвоката на професійну правничу допомогу.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відзив обґрунтовано тим, що у матеріалах справи наявні заперечення представника відповідачки про неспівмірність витрат на правову допомогу, заявлених до стягнення позивачем.
Вказує, що витрати на правову допомогу позивача у розмірі 12 000 грн становлять майже 80 % від суми боргу, що суперечить принципу співмірності, указана справа є малозначна та нескладна, основна сума боргу сплачена відповідачем добровільно, тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив витрати до 3 500 грн.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року оскаржується в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у цій частині.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) викладено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Позивачем на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу надано: 
договір про надання правової допомоги від 01 червня 2024 року, укладений між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» та Адвокатським Бюро «Наталії Косяк», пунктом 4 якого визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом (а.с. 39-40);
акт приймання-передачі наданих послуг позивачу, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги (а.с. 41):
ознайомлення з матеріалами наданими позивачем щодо заборгованості відповідача в тому числі доказами - 1 год.;
формування правової позиції з метою захисту порушених прав позивача щодо позовної заяви про стягнення заборгованості до Печерського районного суду міста Києва - 1 год.;
складання позовної заяви про стягнення заборгованості (аналітика та новели законодавства, судова практика у питаннях здійснення позовної роботи щодо стягнення заборгованості, здійснення розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат на основну суму заборгованості) до Печерського районного суду міста Києва - 3 год.;
формування належним чином оформлених пакетів документів та виготовлення копій для позовної заяви про стягнення заборгованості з урахуванням наявності світла та Інтернету у робочий час, подання документів через канцелярію Печерського районного суду міста Києва. Вартість виготовлення документів (папір офісний А4, копіювання (друк), витрати тонера на друк, канцтовари, ручка гелева, штемпельна фарба, скоби (дужки) для степлера, канцелярська нитка (для прошивання документів)), включається у загальну вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (адвокатські послуги) - 2 год.
Всього до сплати за надану професійну правничу допомогу з метою розгляду позовних вимог позивача у Печерському районному суді міста Києва - 12 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідачки скористалася своїм правом, наданим їй частиною 6 статті 137 ЦПК України, та подала письмові заперечення, у яких просила відмовити у стягненні витрат позивача на правову допомогу у розмір 12 000 грн (а.с. 78-79).
У зв`язку з цим апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не подавалися заперечення щодо витрат на правову допомогу, а суд першої інстанції на власний розсуд зменшив розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Апеляційний суд враховує, що договором про надання правової допомоги від 01 червня 2024 року не визначено розмір гонорару адвокату або порядок його обрахунку, що не дозволяє суду надати оцінку розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу щодо їх дійсності, необхідності й розумності, однак відповідачкою рішення суду першої інстанції не оскаржується, а апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Отже, враховуючи надані представником позивача докази щодо понесених позивачем процесуальних витрат під час розгляду справи судом першої інстанції і надавши їм належну оцінку, врахувавши результат розгляду справи по суті, аргументи заперечення представника відповідачки, а також оцінивши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; предметом позову та значенням справи для сторони, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн є неспівмірною ціні позову, яка становить 16 534 грн 43 коп., та складності справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» - адвоката Косяк Н.В..
Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» - адвоката Косяк Наталії Вікторівни залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська