Справа № 191/5322/25 
Провадження № 2-о/191/139/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Окладнікової О.І.,
присяжних Немченка І.В.,
Крупенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,
представника заявника - адвоката Цибульника О.В.,
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_13.,
розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про усиновлення дитини,

ВСТАНОВИВ:
16.10.2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив оголосити його усиновлювачем дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,; внести зміни до актового запису про народження дитини та в графі «батько дитини» зазначити його, змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та по батькові дітей з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
Заяву обґрунтовував тим, що з 17.11.2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_9 . 26.07.2018 року рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області шлюб між подружжям було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась дитина ОСОБА_4 . 08.12.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було знову укладено шлюб. З грудня 2021 року заявник з ОСОБА_1 та дітьми проживають однією сім`єю. У заявника з ОСОБА_10 склалися теплі та гармонійні відносини, він піклується про дитину, виховує та утримує, а також вважає його своїм сином, тому він має бажання усиновити сина дружини, яка надала на це свою особисту згоду. Батько дитини також надав нотаріальну засвідчену заяву, в якій він надав свою згоду на усиновлення ОСОБА_4 . Будь-яких обмежень для усиновлення органом опіки та піклування не встановлено. Він має стабільний дохід, у зв`язку з чим має можливість утримувати сім`ю та забезпечувати потреби дітей. До кримінальної відповідальності він не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не значиться. Відповідно до висновку про стан здоров`я протипоказання для усиновлення дітей у нього відсутні. Зі станом здоров`я дітей він ознайомлений та повністю усвідомлює відповідальність і правові наслідки усиновлення. Відповідно до Висновку органу опіки піклування, усиновлення заявником малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідає інтересам дитини.
У судовому засіданні представник заявника Цибульник О.В. підтримав заяву ОСОБА_2 з підстав, наведених у ній, та просив оголосити заявника усиновлювачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
Заінтересована особа ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 підтримала та просила задовольнити її, так як вони мають спільного сина та з грудня 2021 року проживають однією сім`єю та повторно уклали шлюб. Батько не спілкується з сином. ОСОБА_12 вважає своїм батьком її чоловіка ОСОБА_2 .
Представник заінтересованої особи ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначила, що вони підтримують заяву ОСОБА_2 про усиновлення ним ОСОБА_4 , так як це відповідає інтересам дитини.
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, що наявні у справі, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Згідно з положеннями статей 12 та 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.
Згідно зі ст.313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.
Частиною 4 ст.313 ЦПК України передбачено, що суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.
Статтею 314 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви, суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).
Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.
Поняття усиновлення визначено ст.207 СК України, відповідно до якої усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Відповідно до частин 1,2,5 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.
Згідно зі ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.
Відповідно до ч.3 ст.155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Частиною 4 ст.218 СК України визначено, що згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.
Статтею 224 СК України передбачено, що суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Частиною 2 даної статті встановлено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/9639/18 (провадження № 61-1599св22).
Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 17.11.2007 року за актовим записом №145.
У період шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 08.12.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 257.
За змістом витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 28.08.2025 року ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягався, не мав раніше судимостей та у розшуку не перебуває.
Згідно з висновком про стан здоров`я особи від 19.08.2025 року, наданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Раївської сільської ради», ОСОБА_2 здоровий, на обліку у спеціалістів не стоїть.
Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 14.08.2025 року ОСОБА_4 є здоровим.
Згідно зі службовою характеристикою від 16.08.2025 року ОСОБА_2 має військове звання солдат, займає посаду командира 2 механізованого відділення - командира машини 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 та за час проходження служби зарекомендував себе задовільно.
Відповідно до характеристики голови квартального комітету без дати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року, але не зареєстрований за цією адресою. Характеризується позитивно. Проживає разом з дружиною та двома дітьми.
Згідно з копією акту обстеження від 02.09.2025 року умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що був складений начальником ССДСМР Сітало Н.М , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку складається з 5 кімнат. Умови проживання задовільні, чисто, охайно. Необхідні меблі та побутова техніка наявна. Також наявний запас продуктів харчування. У кожної дитини окрема кімната та окреме місце для сну і навчання. За цією адресою проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 .
Відповідно до копії витягу з Реєстру територіальної громади від 25.08.2025 року за вих.№1656 за адресою: АДРЕСА_1 з 17.06.2024 року зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з копіями нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2020 року і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №215812402 від 10.07.2020 року власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , являється ОСОБА_16 , яка є матір`ю заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_6 .
З форм ОК-5 та ОК-8 Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що ОСОБА_2 за період з травня 2025 року по грудень 2025 року отримав дохід у сумі 259730,72 грн.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 11.08.2025 року надав нотаріально посвідчену згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 15.08.2025 року надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіком ОСОБА_2 .
18.09.2025 року Виконкомом Синельниківської міської ради як органом опіки та піклування надано висновок про усиновлення, згідно якого усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про усиновлення малолітньої дитини, суд виходить з того, що сама лише формальна відповідність заявника вимогам, встановленим ст. 211 СК України, не є безумовною підставою для ухвалення судом рішення про усиновлення дітей. 
Зі змісту наданого органом опіки та піклування висновку про усиновлення заявником дитини вбачається, що це відповідатиме інтересам хлопчика. 
Суд також бере до уваги те, що дитині ще не було й року, коли її матір повторно уклала шлюб з заявником, і вони почали проживати як одна сім`я, що свідчить про формування у дитини сприйняття ОСОБА_2 як батька.
Також суду не надано доказів, що біологічний батько заперечує проти заяви ОСОБА_2 про усиновлення його сина чи вживав будь-яких заходів, що свідчили б про це.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.2 ст.207 СК України наявні підстави для усиновлення заявником дитини його дружини, оскільки таке усиновлення відповідає найвищим інтересам малолітньої дитини та забезпечить гармонійні умови їх життя, враховуючи, у нього є старший брат, батьком якого являється заявник.
При цьому, суд виходить з якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає дотримання балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення про усиновлення.
Керуючись ст. 2, 4, 5, 76-82, 89, 259, 263-265, 293, 294 ЦПК України, ст.207, 211, 212, 217, 220, 224, 225, 228, 229-233 СК України, суд

УХВАЛИВ:
задовольнити заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про усиновлення дитини.
Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровськ, усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області.
Зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за №61 від 27.02.2020 року: змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », по батькові змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », та записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини, вказавши в графі «відомості про батька» - батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повне рішення складено 01.04.2026 року.

Суддя     О.І. Окладнікова

Присяжні   І.В. Немченко

Н.М. Крупенко