Справа № 522/18922/25-Е
Провадження № 2/947/1232/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ 43577608) за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
В С Т А Н О В И В:
Заходами електронного суду, до Приморського районного суду м.Одеси, діючи в інтересах ОСОБА_1 , як йго представник, звернулася адвокат Швець Катерина Олегівна, в якому просить визнати виконавчий напис №206301 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТОВ «Дебт Форс» у загальному розмірі 1375728,75 гривень за кредитним договром №0660/02217-РR від 26.12.2006 таким, що не підляже виконанню.
Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 11.13.22025 року справу з посиланням на положення ст. 27 ЦПК України направлено до Київського районного суду м.Одеси для розгляду за підсудністю.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою судді від 13.01.2026 р. відкрито провадження у справі.
02.02.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься заява представника позивача- адвоката Швець К.О. про можливість розгляду справи за її та позивача відсутності в якій зазначено, що позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріалами справи встановлено, що 26.12.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір №0660/022017-PR про відкриття банківського ( карткового рахунку та обслуговування платіжної картки Gold), відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» надав останньому кредитний ліміт у сумі 10000 дол. США., строком на 12 місяців
Суд встановив, що за зверненням стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» (за договором факторингу №29-01/19/1 від 29.01.2019) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 22.06.2021 року вчинено виконавчий напис № 206301, яким запропонував задовольнити вимоги стягувача шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0660/022017-PR від 26.12.2006 за період з 29.01.2019 по 26.05.2021 у розмірі 873211,41 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 502017,34 гривень заборгованість за нарахованим та несплаченими відсотками і комісією, також сплату вартості послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису, а всього 1375728,75 гривень.
Виконавчий напис було звернуто до виконання, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С., відкрито виконавче провадження ВП №67698412, в рамках якого постановою від 03.01.24 року здійснено заміну стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс».
Позивач вважає, що виконавчий напис №206301 від 22.06.2021 року вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку із чим ОСОБА_1 о. звернувся до суду із позовом. 
Так за правилами, встановленими ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, виконавчий напис нотаріуса можна оскаржити протягом трьох років з моменту, коли боржник дізнався про виконавчий напис або мав дізнатися. 
Як зазначає представник позивача у позові, Аббасов Т.Е.о. не отримував від приватного виконавця постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки з 2020 року зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить відмітка у паспорті. Про існування вищевказаного виконавчого провадження дізнався лише в травні 2025 року, здійснивши запит до АСВП. 
Представник позивача зазначає, що строк звернення до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню спливає 08.05.2028 року, зазначаючи, що законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину. З 1 липня 2023 року карантин, який був встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, було скасовано. 
Виконавчий напис №206301 було вчинено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 22.06.2021 року, тобто під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, а отже перебіг позовної давності з моменту вчинення виконавчого напису було призупинено до 01.07.2023 року та відновлено з моменту скасування карантину. Отже, якщо рахувати перебіг позовної давності з моменту вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, граничний термін звернення до суду із даним позовом, з урахуванням зупинення перебігу строку позовної давності під час дії карантину, спливає 01.07.2026 року. 
В свою чергу, Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис №206301 від 22.06.2021 року з порушенням норм чинного законодавства, що підтверджується наступним. Так, згідно п. 1.1 Кредитного договору, Банк надав Держателю Картку типу GOLD строком дії 12 місяців (тобто до 26.12.2007 року) та у відповідності до п. 1.2.1 Кредитного договору з терміном повного погашення заборгованості за всіма Траншами до п`ятнадцятого числа останнього місяця строку дії Картки, тобто до 15.12.2007 року. Натомість, Позивач не продовжував строк дії картки, а матеріали виконавчого провадження не містять доказів, які б давали підстави стверджувати, що Позивач продовжував строк дії картки та користувався кредитними коштами в межах встановленого Договором ліміту, тому є незрозумілим строк виникнення заборгованості зазначений у виконавчому написі.
Приватним нотаріусом Остапенко Є.М. нараховано Позивачу заборгованість за вчиненим виконавчим написом без установлення та зазначення в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 
Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Крім того, у вчиненому спірному виконавчому написі взагалі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. Також відсутні докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив відсутність у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису первинних документів щодо видачі кредиту, недотримання нотаріусом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження спірної заборгованості боржника, тобто нотаріусом не пересвідчився наявності безспірності заборгованості, та вчинив виконавчий напис за наявності звернення стягувача. Наданий кредитний договір не посвідчений нотаріально, доказів переведення всієї суми кредиту на розрахунковий рахунок позивача та зняття ним всієї суми відповідно до вимог статей Закону України «Про бухгалтерський облік» нотаріусу не було надано. 
Як вбачається з виконавчого напису, стягнення проводиться за період з 29.01.2019 по 26.05.2021 року, тобто поза строком дії кредитного договору, який за договором є 12 місяців, застережень щодо його пролонгації не надано.
Також позивач зазначає, що її не було повідомлено про здійснення відступлення права вимоги та зміну кредитора у договірних правовідносинах. 
Відомостей щодо отримання ОСОБА_1 претензії щодо повернення кредитних коштів суду не надано.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні- це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999р.№ 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника.
За п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява.
Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік,місяць,число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника,місце роботи(для громадян), номери рахунків в установах банків(для юридичних осіб); строк,за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети,які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили;строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису- це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).
Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.
Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61- 12629св19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2П.).
Суд критично ставиться до пояснень відповідача, зазначених у відзиві, щодо безпідставності неправомірності дій стягувача. Так відповідач не зазначив чим саме спростовується той факт, що стягувачем при вчиненні виконавчого напису було надано всі належні докази безспірності заборгованості або спростування ОСОБА_1 вказаного факту взагалі.
Серед документів, наданих ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку.
Відтак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було дотримано усіх вимог законодавства при вчинені виконавчого напису, реєстровий № 206301 від 22.06.2021 р., внаслідок чого порушено законні інтереси позивача.
Таким чином, з наданих документів нотаріусу для вчинення виконавчого напису не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Отже, зважаючи на те, що розмір заборгованості та період його стягнення жодним доказом належним чином не підтверджується, враховуючи, що відомостей про отримання позивачем вимоги фінансової установи про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором не має, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за №206301 від 22.06.2021 року варто визнати таким, що не підлягає виконанню.
З урахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги законними, доказаними та задовольняє їх в повному обсязі.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
А тому оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ 43577608) за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати виконавчий напис №2063014, вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» ( код ЄДРПОУ 36799749) , правонаступником якого є ТОВ «Дебт Форс» ( код ЄДРПОУ 43577608) заборгованості за Кредитним договором №0660/022017-PR від 26.12.2006 у загальному розмірі 1375728,75 гривень - таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» ( 02095 м.Київ, вул. Княжий Затон, 9 прим.369 офіс 1, код ЄДРПОУ 43577608) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Питання розподілу судових витрат вирішити у порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України. 
Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини. 
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення у зв`язку з чисельними, тривалими, як аварійними так і стабілізаційними відключеннями електропостачання, складено 25.03.2026.
Суддя          В. О. Луняченко