ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2011/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 року (головуючий суддя Черниш О.А.)
у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через адвоката Гурез І.О., звернувся 27.03.2025 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області, просив:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- форми "Р" №000018767/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року,
- форми "Р" №000018765/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року,
- форми "ПС" №000018768/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року.
Позов мотивовано тим, що у жовтні 2024 року контролюючий орган на підставі п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України провів документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів від продажу об`єктів рухомого майна (легкових автомобілів). За наслідками перевірки контролюючий орган донараховав позивачу податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та наклав штраф за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік. Позивач вважає, що така перевірка проведена незаконно, оскільки він є не податковим агентом у розумінні пункту 173.3 статті 173 ПК України і не має обов`язку з подання податкової декларації. Позивач не погоджується із нарахуванням йому податку з доходів фізичних осіб та військового збору та стверджує, що у 2020 році він добровільно сплатив такі податки, а у 2021 році він лише 1 раз продав власний легковий автомобіль, а в інших угодах купівлі-продажу він діяв як представник власників легкових автомобілів і не отримував дохід від продажу цих автомобілів. ДПС України за результатами розгляду скарги позивача скасувала податкові повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій. Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.12.2024 року в частині, які залишилися не скасованими за результатами розгляду його скарги.
У ході підготовчого провадження представник позивача подала клопотання від 11.05.2025 року про зміну позовних вимог, у якому доповнила позов вимогами про визнання протиправними та скасування ще 2-х податкових повідомлень-рішень, які прийняті за наслідками адміністративного оскарження первісних податкових повідомлень-рішень:
- форми "Р" №00001783/11-28-24-05/3381012350 від 26.02.2025 року,
- форми "Р" №00001778/11-28-24-05/3381012350 від 26.02.2025 року.
Суд першої інстанції розцінив це клопотання як заяву про зміну предмету позову та прийняв ці вимоги для одночасного розгляду з первісними позовними вимогами.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 року позов - задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 26.02.2025 року форми "Р" 
№00001783/11-28-24-05/3381012350 від 26.02.2025 року.
№00001778/11-28-24-05/3381012350.
У задоволенні решти позовних відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 5 382, 54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що ОСОБА_2 упродовж 2021 року здійснив відчуження 4 об`єктів рухомого майна (легкових автомобілів) шляхом перереєстрації на інших власників на загальну суму 8 241 100 грн. Ці кошти є доходом платника податку, який підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному пунктом 173.2 статті 173 ПК України, та який позивач був зобов`язаний включити до податкової декларації за 2021 рік. У зв`язку з невиконанням позивачем такого обов`язку відповідач донарахував йому податкові зобов`язання, про що прийняв податкові повідомлення-рішення від 13.12.2024 року. За наслідками процедури адміністративного оскарження ці податкові повідомлення-рішення скасовані в частині нарахування штрафних санкцій і вважаються відкликаними, а відповідач 26.02.2025 року прийняв 2 нові повідомлення-рішення на зменшені суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Просить у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що позивач, як повірений, здійснював продаж легкових автомобілів від імені їхніх власників, передав їм кошти від продажу автомобілів, тому обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб покладається на власників, а позивач як повірений не є платником податку.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку платників податків у Голованівському відділенні Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у 2020 – 2021 роках ОСОБА_1 отримав дохід без утримання податку, а саме:
- 254 250 грн. – виплачений ТОВ "Авто-Лізинг" у II кварталі 2020 року,
- 489 600 грн. – виплачений ТОВ "ФК "Фінхаус" у IV кварталі 2020 року,

- 250 000 грн. – виплачений АТ "Кредобанк" у I кварталі 2021 року,
- 988 500 грн. – виплачений ТОВ "Улф-Фінанс" у I кварталі 2021 року,
- 7 002 600 грн. – виплачений АТ "Кредобанк" у IV кварталі 2021 року.
На запити ГУ ДПС у Кіровоградській області ці установи надали контролюючому органу договори купівлі-продажу легкових автомобілів, укладених за участю ОСОБА_1 , та документи про перерахування коштів на його рахунок.
ГУ ДПС у Кіровоградській області 13.02.2023 року направило позивачу запит про надання інформації та документального підтвердження щодо отриманого доходу у 2021 році та причин його недекларування.
Позивач направив відповідь від 27.02.2023 року, у якій повідомив, що протягом 2021 року він за дорученням від фізичних осіб здійснив продаж трьох автомобілів. Власником цих автомобілів він не був. Кошти, які він отримав від продажу цих автомобілів на свій банківський рахунок в АТ "Кредобанк", він передав колишнім власникам автомобілів. Вказав, що ці кошти не є його доходом і не підлягають оподаткуванню. До пояснення надав копії окремих документів: договори купівлі-продажу та довіреності.
ГУ ДПС у Кіровоградській області 17.05.2023 року направило позивачу лист про необхідність подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 та 2021 роки у зв`язку з отриманням доходів від продажу рухомого майна.
Такі податкові декларації ОСОБА_2 до ГУ ДПС у Кіровоградській області не подав.
У вересні 2024 року в.о. начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області видала наказ №717-п від 24.09.2024 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 ", яким на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України наказала провести з 31.10.2024 року перевірку платника податків ОСОБА_1 тривалістю 3 робочих дні з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів від продажу об`єктів рухомого майна за період з 01.01.2020 року по 31.12.2021 року.
Копія наказу №717-п від 24.09.2024 року та письмове повідомлення від 24.09.2024 року про дату та місце проведення перевірки надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані ним 16.10.2024 року.
Посадовою особою ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 та за її результатами складено акт №16457/11-28-24-05/3381012350 від 11.11.2024 року, яким встановлено такі порушення:
- підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, підпунктів 164.1.1, 164.1.3 пункту 164.1, підпункту 164.2.4 пункту 164.2 статті 164, пунктів 173.1, 173.2 статті 173 ПК України – заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2021 рік на суму 1 309 893 грн.,
- підпунктів 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України – заниження податкового зобов`язання з військовому збору за 2021 рік на суму 119 866,50 грн.,
- пунктів 49.1.та 49.2, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту "в" пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 ПК України – неподання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік.
Цей акт перевірки направлений позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отриманий ним 13.11.2024 року.
Позивач 20.11.2024 року подав заперечення на акт перевірки з додатковими документами, зокрема розписками фізичних осіб про отримані від ОСОБА_1 кошти за продані автомобілі.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень ГУ ДПС у Кіровоградській області склала висновок від 06.12.2024 року.
ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі акту перевірки прийняло щодо ОСОБА_1 такі податкові повідомлення-рішення:
- форми "Р" №000018767/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 1 637 366, 25 грн., з яких 1309893 грн. – податкове зобов`язання, 327 473, 25 грн. – штраф,
- форми "Р" №000018765/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 149 833, 12 грн., з яких 119866, 50 грн. – податкове зобов`язання, 29 966, 62 грн. – штраф,
- форми "ПС" №000018768/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року, яким на нього на підставі п.120.1 статті 120 ПК України накладено штраф в розмірі 340 грн.
Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 24.12.2024 року подав на них скаргу до ДПС України.
Рішенням ДПС України №4993/6/99-00-06-01-02-06 від 20.02.2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково у зв`язку з порушенням відповідачем пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме у період з 01.03.2020 року по 27.05.2022 року. 
Скасоване податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №000018768/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року повністю. 
Скасовані податкові повідомлення-рішення форми "Р" №000018767/11-28-24-05/3381012350 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 327 473,25 грн., №000018765/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 29966,62 грн., в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
За наслідками процедури адміністративного оскарження ГУ ДПС у Кіровоградській області прийняло щодо ОСОБА_1 такі податкові повідомлення-рішення:
- форми "Р" №00001783/11-28-24-05/3381012350 від 26.02.2025 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 1 309 893 грн. - податкове зобов`язання,
- форми "Р" №00001778/11-28-24-05/3381012350 від 26.02.2025 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 119 866, 50 грн. - податкове зобов`язання.
Позивач вважає протиправними вказані податкові повідомлення-рішення від 26.03.2025 року.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пунктом 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.2 платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.
За висновками контролюючого органу, позивач у 2021 році здійснював операції з продажу легкових автомобілів, продавши юридичним особам 4 легкові автомобілі на загальну суму 8 241 100 грн. за такими договорами-купівлі-продажу:
1) легковий автомобіль SKODA OKTAVIA, 2012 р.в, вартістю 250 000 грн. – договір купівлі-продажу №26/02/2021-1 від 26.02.2021 року, укладений із АТ "Кредобанк",
2) легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GL550, 2013 р.в. вартістю 988 500 грн. – договір купівлі-продажу №9221-04/03/21 від 04.03.2021 року, укладений із ТОВ "Улф-Фінанс",
3) легковий автомобіль BMW M550XI, 2017 р.в., вартістю 1 552 600 грн. – договір купівлі-продажу №13/12/2021-1 від 13.12.2021 року, укладений із АТ "Кредобанк",
4) легковий автомобіль MERCEDES-BENZ S400, 2021 р.в., вартістю 5 450 000 грн. – договір купівлі-продажу №28/12/21-1 від 28.12.2021 року, укладений із АТ "Кредобанк".
Відповідач стверджує, що операції з продажу цих об`єктів рухомого майна підлягають оподаткуванню в порядку, установленому статтею 173 ПК України:
- дохід, отриманий позивачем від продажу першого автомобіля (250 000 грн.), не підлягає оподаткуванню;
- дохід, отриманий позивачем від продажу другого автомобіля (988 500 грн.) підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 ПК України (5 % бази оподаткування);
- дохід, отриманий позивачем від продажу третього та четвертого автомобіля (1 552 600 грн. + 5 450 000 грн.) підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 ПК України (18 % бази оподаткування).
Тож за розрахунками відповідача, позивач повинен сплатити податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 309 893 грн. (988 500 грн. х 5% + (1 552 600 грн. + 5 450 000 грн.) х 18%).
Крім того, доходи, одержані позивачем від продажу другого, третього та четвертого автомобіля, оподатковуються військовим збором за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (1,5 % бази оподаткування).
За розрахунками відповідача, позивач повинен сплатити військовий збір в сумі 119 866, 50 грн. ((988 500 грн. + 1 552 600 грн. + 5 450 000 грн.) х 1,5%).
Позивач заперечує проти нарахування йому податку на доходи фізичних осіб і військового збору та зазначає, що у 2021 році він із описаних в акті перевірки об`єктів рухомого майна продав лише один легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GL550, 2013 р.в. вартістю 988 500 грн. (договір купівлі-продажу №9221-04/03/21 від 04.03.2021 року) і за правилами пункту 173.2 статті 173 ПК України отриманий ним дохід з цього першого продажу не підлягає оподаткуванню. Решту три легкових автомобіля він продав за довіреностями від їхніх власників і не отримував доходу від їх реалізації, а передав кошти довірителям (колишнім власникам автомобілів).
Матеріалами справи підтверджується продаж легкових транспортних засобів у 2021 році за участю ОСОБА_1 
1) легковий автомобіль SKODA OKTAVIA 1598, 2012 р.в, (ідентифікатор ТЗ TMBHT61Z7D2055873) з 04.12.2018 року був зареєстрований за громадянкою ОСОБА_3 .
Так, Шевчук Юрій Дмитрович, діючи від імені ОСОБА_3 як її представник за довіреністю від 12.02.2021 року, 25.02.2021 року видав Манзюку О.С. довіреність, якою в порядку передоручення уповноважив його представляти інтереси ОСОБА_3 з питань експлуатації та розпорядження цим автомобілем. 
Ця довіреність посвідчена нотаріально 25.02.2021 року за №523.
Між продавцем ОСОБА_3 , від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_1 , та покупцем АТ "Кредобанк" укладено договір купівлі-продажу №26/02/2021-1 від 26.02.2021 року, за умовами якого продавець передала у власність покупця легковий автомобіль SKODA OKTAVIA з метою передачі у фінансовий лізинг. Загальна ціна товару склала 250000 грн. ОСОБА_3 у договорі зазначила, що цей продаж для неї у 2021 році є першим.
Перереєстрація транспортного засобу з ОСОБА_3 на нового власника АТ "Кредобанк" проведена в ТСЦ 8043 на підставі договору купівлі-продажу №8043/2021/2453390 від 26.02.2021 року.
АТ "Кредобанк" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 58 000 грн. (меморіальний ордер №10765471 від 26.02.2021 року), в сумі 192 000 грн. (меморіальний ордер №10801041 від 26.02.2021 року), усього – 250 000 грн.
ОСОБА_3 видала ОСОБА_1 розписку від 26.01.2021 року про отримання нею коштів в сумі 250000 грн. за проданий автомобіль.
АТ "Кредобанк" у додатку 4ДФ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2021 року відобразило суму, виплачену ОСОБА_1 , за ознакою доходу "157" (дохід, виплачений самозайнятій особі), а згодом на виконання листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07.03.2023 року подав уточнюючий розрахунок, змінивши ознаку доходу на "105" (продаж (обмін) рухомого майна згідно зі статтею 173 розділу IV Кодексу).
2) легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GL550, 2013 р.в. (ідентифікатор НОМЕР_1 ) з 03.03.2021 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_1 .
Між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ТОВ "Улф-Фінанс" укладено договір купівлі-продажу №9221-04/03/21 від 04.03.2021 року, за умовами якого продавець передав у власність покупця належний йому легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GL550 з метою передачі у фінансовий лізинг. 
Договірна вартість товару склала 988 500 грн. ОСОБА_1 у договорі зазначив, що цей продаж для нього у 2021 році є першим.
Перереєстрація транспортного засобу із ОСОБА_1 на нового власника ТОВ "Улф-Фінанс" проведена в ТСЦ 8043 на підставі договору купівлі-продажу № 8043/2021/2462445 від 04.03.2021 року.
ТОВ "Улф-Фінанс" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 988500 грн. (платіжна інструкція №9976717 від 04.03.2021 року).
ТОВ "Улф-Фінанс" у додатку 4ДФ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2021 року відобразило суму, виплачену ОСОБА_1 , за ознакою доходу "105" (продаж (обмін) рухомого майна згідно зі статтею 173 розділу IV Кодексу).
3) легковий автомобіль BMW M550XI 4395, 2017 р.в. (ідентифікатор ТЗ НОМЕР_2 ) з 08.12.2021 року був зареєстрований за громадянкою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 09.12.2021 року видала ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважила його укладати правочини щодо розпорядження цим автомобілем. Ця довіреність посвідчена нотаріально 09.12.2021 року за №2855.
Між продавцем ОСОБА_4 , від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_1 , та покупцем АТ "Кредобанк" укладено договір купівлі-продажу №13/12/2021-1 від 13.12.2021 року, за умовами якого продавець передала у власність покупця легковий автомобіль BMW M550XI з метою передачі у фінансовий лізинг. 
Загальна ціна товару склала 1 552 600 грн. ОСОБА_4 зазначила, що цей продаж для неї у 2021 році є першим.
Перереєстрація транспортного засобу зі ОСОБА_4 на нового власника АТ "Кредобанк" проведена в ТСЦ 8041 на підставі договору купівлі-продажу №8041/2021/2980755 від 14.12.2021 року.
АТ "Кредобанк" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 621040 грн. (меморіальний ордер №72588713 від 13.12.2021 року), в сумі 931 560 грн. (меморіальний ордер №72773128 від 14.12.2021 року), усього – 1 552 600 грн.
ОСОБА_4 видала ОСОБА_1 розписку від 15.12.2021 року про отримання нею коштів в сумі 1 552 600 грн. за проданий автомобіль.
АТ "Кредобанк" у додатку 4ДФ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2021 року відобразило суму, виплачену ОСОБА_1 , за ознакою доходу "157" (дохід, виплачений самозайнятій особі), а згодом на виконання листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07.03.2023 року подав уточнюючий розрахунок, змінивши ознаку доходу на "105" (продаж (обмін) рухомого майна згідно зі статтею 173 розділу IV Кодексу).
4) легковий автомобіль MERCEDES-BENZ S400 2925, 2021 р.в., (ідентифікатор ТЗ НОМЕР_3 ) з 28.12.2021 року був зареєстрований за громадянкою ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 28.12.2021 року видала ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважила його представляти її інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження (з правом здійснення продажу) цим автомобілем. 
Ця довіреність посвідчена нотаріально 28.12.2021 року за №2109.
Між продавцем ОСОБА_5 , від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_1 , та покупцем АТ "Кредобанк" укладено договір купівлі-продажу №28/12/21-1 від 28.12.2021 року, за умовами якого продавець передала у власність покупця легковий автомобіль MERCEDES-BENZ S400 з метою передачі у фінансовий лізинг. Загальна ціна товару склала 5 450 000 грн. ОСОБА_5 зазначила, що цей продаж для неї у 2021 році є першим.
Перереєстрація транспортного засобу із ОСОБА_5 на нового власника АТ "Кредобанк" проведена в ТСЦ 8041 на підставі договору купівлі-продажу №8041/2021/3010949 від 29.12.2021 року.
АТ "Кредобанк" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 2862000 грн. (меморіальний ордер №75751924 від 28.12.2021 року), в сумі 2588000 грн. (меморіальний ордер №76009711 від 29.12.2021 року), усього – 5 450 000 грн.
ОСОБА_5 видала ОСОБА_1 розписку від 29.12.2021 року про отримання нею коштів в сумі 5 450 000 грн. за проданий автомобіль.
АТ "Кредобанк" у додатку 4ДФ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2021 року відобразило суму, виплачену ОСОБА_1 , за ознакою доходу "157" (дохід, виплачений самозайнятій особі), а згодом на виконання листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07.03.2023 року подав уточнюючий розрахунок, змінивши ознаку доходу на "105" (продаж (обмін) рухомого майна згідно зі статтею 173 розділу IV Кодексу).
Отже, матеріалами справи підтверджується, що у 3 із цих 4 операцій з продажу транспортних засобів ОСОБА_2 діяв не від власного імені, а в порядку доручення (представництва, передоручення).
Відповідно до статті 34 Закону України "Про дорожній рух" власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який на час виникнення спірних правовідносин.
Матеріалами справи також підтверджується, що позивач у договорах купівлі-продажу автомобілів, укладених у 2021 році із АТ "Кредобанк", та при перереєстрації цих транспортних засобів у ТСЦ у зв`язку зі зміною власників діяв не від власного імені, а виступав представником (повіреним) продавців – фізичних осіб, які уповноважили його на представництво своїх інтересів щодо розпорядження цим майном. 
Позивач не набував права власності на ці автомобілі і не відчужував їх як власник.
У зв`язку з укладенням цих договорів купівлі-продажу відбувся перехід права власності на автомобілі від попередніх власників, які виступали продавцями (громадянок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) до нового власника – АТ "Кредобанк", який виступав покупцем.
Як наслідок, відповідач у ході податкової перевірки дійшов до помилкового висновку про те, що у цих правовідносинах ОСОБА_1 є продавцем та платником податку на доходи фізичних осіб від продажу легкових автомобілів.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач не отримував доходу від продажу автомобілів, а отримані від покупця кошти за укладеними договорами купівлі-продажу передав довірителям, про що свідчать їхні розписки, які позивач надав контролюючому органу до заперечень на акт перевірки. 
Згідно статті 173 ПК України саме продавці (довірителі позивача) отримали дохід у вигляді вартості проданих автомобілів і є платниками податку на доходи фізичних осіб від продажу об`єктів рухомого майна, а функції податкового агента щодо цих осіб виконує АТ "Кредобанк", який зобов`язаний утримати податок з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної продавцем у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач під час укладання вказаних договорів купівлі-продажу не мав обов`язку сплачувати до бюджету податок з доходу від операцій з продажу цих легкових автомобілів і не є відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб та військового збору.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції у спірних правовідносинах контролюючий орган не довів факт отримання позивачем доходу від довірителів у вигляді плати за виконання своїх обов`язків за договорами доручення.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у 2021 році продав ТОВ "Улф-Фінанс" власний легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GL550 і отримав дохід в сумі 988 500 грн. 
За правилами пункту 173.2 статті 173 ПК України цей дохід від продажу першого автомобіля у 2021 році не підлягає оподаткуванню. 
Функції податкового агента відповідно до пункту 173.3 статті 173 ПК України у цих правовідносинах виконує ТОВ "Улф-Фінанс".
Позивач у 2021 році не мав обов`язку відображати суми, отримані від покупців легкових автомобілів, у складі оподатковуваного доходу з нарахуванням та сплатою з таких сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також подавати до контролюючого органу річну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік.
Отже, відповідач незаконно нарахував позивачу податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 309 893 грн. та військовий збір в сумі 119 866, 50 грн. за 2021 рік.
Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення – письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Пунктом 55.1 статті 55 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Відповідно до пунктів 56.1, 56.2, 56.10 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Пунктами 1, 2 розділу IX Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року № 916, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 року за № 1617/28062, передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.
За результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 
1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 
2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 
3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 
4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.
Під час прийняття цих рішень контролюючий орган має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов`язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків та у відповідній частині суми штрафних (фінансових) санкцій.
Відповідно до пунктів 7, 9 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за № 124/28254, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання … зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.
Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що за наслідками ініційованої позивачем процедури адміністративного оскарження ДПС України своїм рішенням від 20.02.2025 року скасувала спірне податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №000018768/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 грн. За правилами пп.60.1.2 п.60.1, п.60.3 статті 60 ПК України це податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з 20.02.2025 року. 
До реєстру податкових повідомлень-рішень контролюючих органів, надісланих (вручених) платникам податків, внесена інформація про скасування цього рішення. 
Тож оскільки це рішення скасоване в межах процедури адміністративного оскарження, то підстави для скасування його у судовому порядку відсутні.
Крім того, за результатами розгляду скарги позивача ДПС України зменшила нараховані йому суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, визначені у спірних податкових повідомленнях-рішеннях від 13.12.2024 року форми "Р": 
№000018767/11-28-24-05/3381012350, 
№000018765/11-28-24-05/3381012350, скасувавши нараховані суми штрафів. 
У зв`язку з цим відповідач за результатами адміністративного оскарження направив позивачу нові податкові повідомлення-рішення від 26.02.2025 року форми "Р": 
№00001783/11-28-24-05/3381012350, 
№00001778/11-28-24-05/3381012350 на зменшені суми грошових зобов`язань, які вручені позивачу 26.03.2025 року. 
За правилами пп.60.1.3 п.60.1, п.60.4 статті 60 ПК України попередні податкові повідомлення-рішення форми "Р" вважаються відкликаним з 26.03.2025 року. 
До реєстру податкових повідомлень-рішень контролюючих органів, надісланих (вручених) платникам податків, внесена інформація про відкликання цих рішень. 
Згідно з даними інтегрованої картки платника нараховані у податкових повідомленнях-рішеннях від 13.12.2024 року суми грошових зобов`язань не приймають участі у розрахунках з бюджетом. 
Отже ці рішення не підлягають виконанню, не породжують для позивача податкові зобов`язання та інші юридичні наслідки, а підстави для їх скасування у судовому порядку відсутні.
Належним способом захисту прав позивача, порушених незаконним нарахуванням йому податкових зобов`язань, є скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих відповідачем за наслідками процедури адміністративного оскарження, які містять зменшені контролюючим органом суми грошових зобов`язань.
Тож, наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2025 року форми "Р":
№00001783/11-28-24-05/3381012350, 
№00001778/11-28-24-05/3381012350.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" №000018767/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року, №000018765/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року та форми "ПС" №000018768/11-28-24-05/3381012350 від 13.12.2024 року, які є відкликаними, слід відмовити.
Виходячи з того, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 03.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко