ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 918/1215/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С. К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Случ О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" 
на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 30.12.2025 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 
у справі № 918/1215/25
за заявою Спеціалізованого сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Кам`яне-Случанський" 
про забезпечення позову до подання позовної заяви
В С Т А Н О В И В: 
Спеціалізований сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Кам`яне-Случанський" (далі - заявник; ССОК "Кам`яне-Случанський"; Кооператив) звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою (до подання позовної заяви), в якій просив забезпечити позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" (далі - ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД") та будь-яким особам, які діють за його дорученням або в його інтересах, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі здійснювати будь-які роботи та дії пов`язані з проведенням бурових, геологорозвідувальних, земельних, підготовчих чи будівельних робіт із використанням важкої або спеціальної техніки або установок для гідромеханізації, встановленням огороджень чи тимчасових споруд, що можуть призвести до зміни стану земельної ділянки або пошкодження ґрунтового покриву та лісових насаджень на земельних ділянках з кадастровими номерами 5625481600:02:002:0232, 5625481600:02:001:0466, в межах географічних координат таких ділянок надр з розширенням, якщо таке наявне: ділянки "Гальбин-16" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5317), ділянки "Гальбин-17" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5318), ділянки "Гальбин-18" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5319), ділянки "Гальбин-23" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.12.2021 № 5331), ділянки "Гальбин-25" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5320), ділянки "Гальбин-27" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5353), належних надрокористувачу ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД".
На обґрунтування поданої заяви ССОК "Кам`яне-Случанський" посилається на таке: 
- ССОК "Кам`яне-Случанський" є землекористувачем (на праві постійного користування) земельних ділянок з кадастровими номерами 5625481600:02:001:0466, 5625481600:02:002:0232, які є землями лісогосподарського призначення та перебувають у державній власності. ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" є надрокористувачем та має спеціальні дозволи на користування надрами, географічні координати яких накладаються на землі лісового фонду та вказані земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні заявника. ССОК "Кам`яне-Случанський" як землекористувач надавало погодження на проведення розвідувальних та видобувних робіт лише на дві ділянки бурштиноносних надр "Гальбин-24" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.12.2021 № 5332), "Гальбин-26" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5352). Водночас Рівненською обласною державною адміністрацією було підписано з ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" угоди, а саме щодо ділянки "Гальбин-16" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5317), ділянки "Гальбин-17" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5318), ділянки "Гальбин-18" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5319), ділянки "Гальбин-23" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.12.2021 № 5331), ділянки "Гальбин-25" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5320), ділянки "Гальбин-27" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5353). Однак на ці ділянки заявник не надавав погодження постійного землекористувача відповідно до вимог ст. 97-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та підписаних угод;
- 15.12.2025 ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" розпочало підготовку до надрокористування, проведення геологорозвідувальних робіт на земельних ділянках заявника без наявності законних та достатніх підстав для їх зайняття в межах ділянки надр "Гальбин-27" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5353);
- оскільки п. 7 Угод про проведення розвідувальних та видобувних робіт на ділянках бурштиноносних надр передбачено, що вони набирають чинності з дати підписання, але не раніше дати підписання акта приймання-передачі земельної ділянки та погодження проведення вищезазначених робіт з постійним землекористувачем ССОК "Кам`яне-Случанський", дії ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" є незаконними, а земельні ділянки зайняті останнім самовільно, як і самовільно розпочато встановлення паркану та розміщення техніки для підготовки до проведення робіт; 
- ССОК "Кам`яне-Случанський" зазначає, що має намір звернутися до суду з такими позовними вимогами: усунути перешкоди у здійсненні права користування земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 5625481600:02:002:0232, 5625481600:02:001:0466 в межах географічних координат таких ділянок надр з розширенням: ділянки "Гальбин-16" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5317), ділянки "Гальбин-17" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5318), ділянки "Гальбин-18" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5319), ділянки "Гальбин-23" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.12.2021 № 5331), ділянки "Гальбин-25" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5320), ділянки "Гальбин-27" (спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5353), належних ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД", шляхом зобов`язання останнього звільнити частини вказаних земельних ділянок, привівши їх стан у попередній, придатний для використання, звільнивши від паркану та інших споруд та техніки; 
- існує реальна загроза втрати контролю над земельною ділянкою та лісовими насадженнями на ній, що створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди майновим правам та інтересам заявника. Водночас захист прав та інтересів останнього стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відмовлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також може мати незворотні наслідки у випадку задоволення позову.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.12.2025 (суддя - Марач В. В.), залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 (головуючий - Розізнана І. В., судді - Тимошенко О. М., Павлюк І. Ю.), заяву задоволено. Вжито заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом: заборони ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" та будь-яким особам, які діють за його дорученням або в його інтересах, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, здійснювати будь-які роботи та дії пов`язані з проведенням бурових, геологорозвідувальних, земельних, підготовчих чи будівельних робіт із використанням важкої або спеціальної техніки або установок для гідромеханізації, встановленням огороджень чи тимчасових споруд, що можуть призвести до зміни стану земельної ділянки або пошкодження ґрунтового покриву та лісових насаджень на земельних ділянках з кадастровими номерами 5625481600:02:002:0232, 5625481600:02:001:0466, в межах географічних координат таких ділянок надр з розширенням, якщо таке наявне: ділянки "Гальбин-16" спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5317, ділянка "Гальбин-17" спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5318, ділянка "Гальбин-18" спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5319, ділянка "Гальбин-23" спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.12.2021 № 5331, ділянки "Гальбин-25" спеціальний дозвіл на користування надрами від 09.12.2021 № 5320, ділянки "Гальбин-27" спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.01.2022 № 5353, належних надрокористувачу ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД".
Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходили з такого: існує реальна загрози істотного ускладнення або фактичної неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову і невжиття таких заходів, оскільки продовження бурових, геологорозвідувальних та підготовчих робіт із використанням спеціальної техніки може призвести до незворотної зміни стану спірних земельних ділянок та лісових насаджень; ефективний судовий захист прав ССОК "Кам`яне-Случанський" без збереження фактичного стану земельної ділянки до вирішення спору по суті може стати неможливим; застосовані заходи забезпечення позову спрямовані на підтримання "status quo", мають тимчасовий характер, перебувають у безпосередньому зв`язку з предметом майбутніх позовних вимог та не містять ознак їх фактичного задоволення; обмеження, встановлені ухвалою суду першої інстанції, є співмірними із заявленими у майбутньому вимогами, застосовані з метою запобігання завдання істотної та незворотної шкоди та не позбавляють відповідача можливості здійснювати господарську діяльність поза межами спірних ділянок.
Не погоджуючись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні відповідної заяви.
Скаржник у касаційні скарзі посилається на абз. 2 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) і на неправильне застосування судами ст.ст. 2, 73, 74, 76, 78, 86, 136, 137, ст. 14 Кодексу України Про надра, ст. 97-1 ЗК України, ст. 13 Цивільного кодексу України. Скаржник вказує на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22, від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20, від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, від 19.07.2024 у справі № 7/127 (917/1862/21), від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.
У касаційній скарзі ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП" посилається на таке: ССОК "Кам`яне-Случанський" є землекористувачем (на праві постійного користування) земельних ділянок з кадастровими номерами 5625481600:02:001:0466, 5625481600:02:002:0232, які є землями лісогосподарського призначення та перебувають у державній власності; вказані земельні ділянки (їх частини), якими користується ССОК "Кам`яне-Случанський", фактично накладаються та розміщені в межах географічних координат (зазначені в спеціальних дозволах на користування надрами) ділянок "Гальбин-16", "Гальбин-17", "Гальбин-18", "Гальбин-23", "Гальбин-25", "Гальбин-27", на які надано спеціальні дозволи № 5317, № 5318, № 5319, № 5320, № 5331, № 5353 на користування надрами ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД"; між ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" та Рівненською обласною державною адміністрацією було підписано угоди про проведення розвідувальних та видобувних робіт на ділянках бурштиноносних надр № 37 ("Гальбин-16"), № 38 ("Гальбин-17"), № 39 ("Гальбин-18"), № 40 ("Гальбин-23"), № 41 ("Гальбин-25"), № 42 ("Гальбин-27"), які є дійсними і виконуються сторонами; на виконання угод між ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" і Рівненською обласною адміністрацією було укладено акти приймання-передачі земельних ділянок; з 2023 року ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" неодноразово зверталося до ССОК "Кам`яне-Случанський" із заявами погодити проведення геологічного вивчення на ділянках на підставі спеціальних дозволів на користування надрами і жодної відмови не отримувало. Натомість ССОК "Кам`яне-Случанський" у відповіді (без підпису, однак з печаткою товариства) вказало про погодження робіт (її було долучено до апеляційної скарги); ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" вчинило всі необхідні дії, направлені на погодження робіт із постійним землекористувачем; відсутні докази, що ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" чинить перешкоди ССОК "Кам`яне-Случанський" щодо користування земельними ділянками та лісом; забезпечення позову у такий спосіб є аналогічним задоволенню позовних вимог, суперечить реформі, направленій на легалізацію видобутку бурштину; вжиті заходи не є адекватними та співмірними; фактично суд першої інстанції задовольнив заяву про забезпечення позову на підставі припущень.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД", призначено останню до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 07.04.2026.
ССОК "Кам`яне-Случанський" звернулося до Верховного Суду із відзивом, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові акти - без змін з підстав, наведених у цьому відзиві. 
14.04.2026 ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" подало до Верховного Суду додаткові пояснення.
Переглянувши в касаційному порядку оскаржувані судові рішення, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданої касаційної скарги з огляду на таке. 
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст. 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.
Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. 
Інститут забезпечення позову регулюється гл. 10 розд. I ГПК України. 
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із відповідною заявою та її розгляду у суді), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову визначає ст. 137 ГПК України, а порядок подання заяви про забезпечення позову - ст. 138 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
За ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути пропорційними заявленим вимогам та спрямованими на захист прав сторін у справі.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. 
Здійснюючи аналіз вищенаведених норм процесуального права, Велика Палата Верховного Суду, Верховний Суд зазначали таке:
- як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22);
- не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Разом з тим законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості та достовірності (див. постанови Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 910/6192/24, від 04.09.2024 у справі № 915/249/24); 
- під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (див. постанови Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20);
- зважаючи на всі критерії оцінки щодо застосовування заходів забезпечення позову, суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований висновок, що заявлені заходи забезпечення позову відповідають положенням ст.ст. 136, 137 ГПК України, їх застосування не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику. Водночас важливо, що питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України (див. постанову Верховного Суду від 16.02.2026 у справі № 906/1112/25);
- Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини" (Kьbler v. Germany), заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, необхідно розглядати як такі, що охоплені "правом на суд" (див. постанову Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 910/9066/19).
Верховний Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Законодавець визначив, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння (ст. 1 Кодексу України про надра).
Статті 13, 14 Кодексу України про надра визначають, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Надра надаються у користування, зокрема геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ); видобування корисних копалин.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (ст. 19 Кодексу України про надра).
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами (ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра).
Статтею 97-1 ЗК України встановлено, що власнику спеціального дозволу на користування бурштиноносними надрами дозволяється використовувати земельну ділянку на підставі угоди про проведення розвідувальних та видобувних робіт, що укладається із власником землі та/або за погодженням із землекористувачем, із обов`язковим затвердженням оцінки запасів у встановленому законодавством порядку після проведення геологічного вивчення на відповідній ділянці бурштиноносних надр. Типова форма зазначеної угоди затверджується Кабінетом Міністрів України.
Врахувавши вказані норми матеріального права, надавши оцінку доводам заяви про забезпечення позову, зокрема про те, що Рівненською обласною державною адміністрацією було підписано з ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" угоди щодо ділянок "Гальбин-16", "Гальбин-17", "Гальбин-18", "Гальбин-23", "Гальбин-25", "Гальбин-27", однак постійний землекористувач не надавав необхідного погодження відповідно до вимог ст. 97-1 ЗК України, розрахунок збитків не проводився, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони щодо їх вжиття; надавши оцінку наявним у матеріалах справи документи, які підтверджують обставини фактичного початку ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" підготовчих робіт для проведення розвідувальних та видобувних робіт на відповідній земельній ділянці, про що свідчать наявні у матеріалах справи документи, фотофіксації, відеофіксації на CD-диску, звернення ССОК "Кам`яне-Случанський" до Сарненської окружної прокуратури від 17.12.2025 про незаконний початок геологорозвідувальних робіт ТОВ "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД", звернення ССОК "Кам`яне-Случанський" до Сарненської районної державної адміністрації від 16.12.2025, звернення ССОК "Кам`яне-Случанський" до Національної поліції ГУНП в Рівненській області Сарненського районного відділу поліції; встановивши, що продовження бурових, геологорозвідувальних та підготовчих робіт із використанням спеціальної техніки може призвести до незворотної зміни стану спірних земельних ділянок та лісових насаджень, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, підставно задовольнили заяву ССОК "Кам`яне-Случанський" про забезпечення позову. При цьому суди попередніх інстанцій встановили, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову співвідносяться із позовом, намір подати який має заявник, застосовані виключно з метою запобігання завдання істотної та незворотної шкоди земельним ділянкам і лісовим насадженням, мають тимчасовий характер, спрямовані на підтримання "status quo" до моменту встановлення судом законності дій надрокористувача та не позбавляють його можливості здійснювати господарську діяльність поза межами спірних ділянок. Встановили, що застосування такого заходу не призводить до вирішення спору по суті, до дослідження судом доказів та встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, здійснивши аналіз оскаржуваних постанови суду апеляційної інстанції і ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що останні прийняті з правильним застосуванням ст.ст. 136, 137 ГПК України, що відповідає вимогам ст. 236 ГПК України та спростовує доводи скаржника про зворотнє. Судами попередніх інстанцій підставно було застосовано норми права, які регулюють спірні правовідносини.
Доводи скаржника фактично зводяться до надання оцінки Верховним Судом доказам у справі, встановлення обґрунтованості/необґрунтованості позову, намір подати який має заявник, що не є предметом розгляду під час перегляду заяви про забезпечення позову.
Щодо посилання скаржника на висновки Верховного Суду в інших справах щодо застосування приписів ст.ст. 136, 137 ГПК України у розгляді заяв про забезпечення позову, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд здійснює у кожній конкретній справі, з урахуванням поданих заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. У наведених скаржником постановах, Верховний Суд при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову виходив з інших встановлених судами попередніх інстанцій обставин, які не є подібними з обставинами, що встановлені судами попередніх інстанцій у справі, яка переглядається. Предмет спору і заходи, які заявлялись у наведених скаржником справах і справі, яка переглядається, не є подібними.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених вище обставин, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили відповідну заяву ССОК "Кам`яне-Случанський" і підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції і ухвали суду першої інстанції з наведених у касаційній скарзі доводів не вбачається.
Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.
Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЕЛІТ ГРУП ЛТД" залишити без задоволення.
Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 30.12.2025 у справі № 918/1215/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С. К.

Судді: Волковицька Н. О.

Случ О. В.