ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року Справа № 915/1202/25 
м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Сулейманової С.М., 
представника позивача: не з`явився, 
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича,
про: стягнення пені у розмірі 186202,50 грн, - 

в с т а н о в и в:

15.08.2025 Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №65-02/4052е від 13.08.2025 (вх.№11805/25) в електронному вигляді, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича пеню у розмірі 186202,50 грн до Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, "Адміністративні штрафи та інші санкції").
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025, - справу №915/1202/25 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.
Ухвалою суду від 20.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.09.2025.
16.09.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 16.09.2025 (вх.№13164/25), в якій він просить суд провести судове засідання, призначене на 29.09.2025 о 09:40 за відсутністю його представника.
19.09.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 11.09.2025 (вх.№13340/25), в якому він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на наступне:
- рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 09.09.2024 №65/85-р/к про сплату відповідачем штрафу в розмірі 225700,0 грн було виконано в повному обсязі, а виконавче провадження №76810272 закінчено відповідно до постанови від 03.02.2025; кошти перераховано стягувачу відповідно до платіжної інструкції №53687 від 28.01.2025;
- відповідно до ч.1 ст.230, ч.1 ст.238, абз.3,13 ч.1 ст.239, ч.1 ст.250 ГК України та ч.7 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” позивач не має права на стягнення адміністративно-господарських санкцій у вигляді пені за порушення строку виконання рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 09.09.2024 №65/85-р/к, оскільки встановлений ч.1 ст.250 ГК України шести місячний строк був пропущений позивачем 28.06.2025. 
Відповідач додатково просить суд врахувати ту обставину, що ним сплачено штраф у повному обсязі, а також практику Європейського суду з прав людини в частині необхідності застосування принципу пропорційності щодо втручання у майнові права та принципу справедливого балансу між вчиненим правопорушенням та накладеною санкцією, приймаючи до уваги суворість санкцій, що накладаються національними конкурентними відомствами за порушення конкурентного законодавства.
29.09.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 29.09.2025 (вх.№13842/25), в якому він просить суд провести підготовче судове засідання у справі без його участі та участі відповідача, а також просить суд призначити справу до розгляду по суті.
Підготовче засідання 29.09.2025 не відбулося через знеструмлення електромережі суду.
Ухвалою суду від 29.09.2025 підготовче засідання призначено на 30.10.2025.
27.10.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 27.10.2025 (вх.№15070/25), в якій він просить суд провести судове засідання, призначене на 30.10.2025 об 11:50 за відсутністю його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2025.
14.11.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 14.11.2025 (вх.№16061/25), в якій він просить суд судове засідання, призначене на 27.11.2025 о 09:40 провести за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
27.11.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 26.11.2025 (вх.№16627/25), в якому він просить суд перенести розгляд даної справи по суті на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікуванні за станом здоров`я. 
27.11.2025 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 24.12.2025.
22.12.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 22.12.2025 (вх.№18485/25), в якій він просить суд судове засідання, призначене на 24.12.2025 о 10:30 проводити за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Ухвалою суду від 24.12.2025 відкладено розгляд справи на 02.02.2026.
30.01.2026 від позивача до суду надійшла заява б/н від 30.01.2026 (вх.№1394/26), в якій він просить суд розглянути справу №915/1202/25 за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
За таких обставин враховуючі приписи п.2) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.
Відповідач у судове засідання 02.02.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.
У заявах б/н від 14.11.2025, б/н від 22.12.2025 та б/н від 30.01.2026 позивачем підтримано позовні вимоги в повному обсязі.
У судовому засіданні 02.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
У судовому засіданні 02.02.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Щодо тривалості судового провадження, суд, з урахуванням критеріїв розумності, які вироблені Європейським судом з прав людини вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено елементи права на судовий захист, серед яких є розумний строк розгляду справи, який вважається окремим елементом доступності правосуддя. 
Європейський суд з прав людини (надалі – ЄСПЛ), правовою основою функціонування та діяльності якого є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, опрацював критерії, які дозволяють зробити висновки про розумність розгляду конкретної справи. Зокрема, у п.47 рішення у справі “Бараона проти Португалії” 1987 року Суд відзначив: “Розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів”. Критерій комплексності справи означає оцінювання складності справи з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Вона може бути пов`язана як із питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших проблем, пов`язаних зі збором доказів; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших, а також вступом у процес нових осіб. Крім того, складність справи, а відтак й строк її розгляду, залежать, від складності предмету доказування у справі, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв`язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог; від кількості доказів, наданих сторонами”. 
Також ЄСПЛ зазначає, що тривалість строку розгляду справи може бути пов`язана з перевантаженням судової системи, що, в свою чергу, може бути викликано певними надзвичайними ситуаціями. 
З початку військової агресії російської федерації проти України активні бойові дії ведуться на території Миколаївської області та міста Миколаєва. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги і планові, аварійні та екстрені відключення електроенергії по місту Миколаєву, Господарський суд Миколаївської області, працюючи з обмеженнями у здійсненні правосуддя, не мав об`єктивної можливості для повноцінного розгляду справи №915/1202/25, в межах строку передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно, справа розглянута судом в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
Адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянуто матеріали справи №65/44-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та прийнято рішення від 19.09.2024 за №65/85-р/к (надалі - Рішення №65/85-р/к), яким за порушення законодавства про захист економічної конкуренції п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України “Про захист економічної конкуренції” на Фізичну особу-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича (надалі - ФОП Аветісян Л.Ф.) накладено штрафи на загальну суму 225700,0 грн.
Зазначене рішення із супровідним листом від 19.09.2024 №65-02/3265е направлено рекомендованим повідомленням №0600965379522 на адресу Аветісян Л.Ф.: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення вручено особисто Аветісяну Л.Ф. - 01.10.2024. 
Отже, рішення №65/85-р/к вважається таким, що вручене ФОП Аветісян Л.Ф. - 01.10.2024.
Відповідно, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням №65/85-р/к, закінчився 02.12.2024 (оскільки 01.12.2024 припадає на вихідний день).
Відповідач вказане рішення до господарського суду не оскаржував.
09.12.2024 в.о. голови Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було видано наказ №65/36-Ю на виконання рішення від 19.09.2024 №65/85-р/к про примусове виконання рішення щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича штраф у загальному розмірі 225700,0 грн, який надіслано до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Пiвденного мiжрегiонального управлiння Mіністерства юстицii (м.Одеса).
18.12.2024 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Пiвденного мiжрегiонального управлiння Mіністерства юстицii (м.Одеса) Мороз Ольгою Сергіївною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП:76810272 за наказом Південного міжобласного територіального відділенням Антимонопольного комітету України від 09.12.2024 за №65/36-Ю про стягнення з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича штрафу в розмірі 225700,0 грн.
Відповідно до постанови головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Пiвденного мiжрегiонального управлiння Mіністерства юстицii (м.Одеса) Мороз Ольги Сергіївни від 03.02.2025 у ВП №76810272 встановлено, що боржником здійснено фактичне повне виконання рішення, кошти перераховані стягувачу згідно платіжної інструкції №53687 від 28.01.2025.
Позивач зазначає, що оплата штрафу здійснена відповідачем з пропущенням строку, що, в силу приписів ч.5 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” зумовило нарахування пені у сумі 186202,50 грн за період з 03.12.2024 до 27.01.2025 (55дн) та звернення позивача до суду з позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 2 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та ст.22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за розглядом матеріалів справи №65/44-04/2024 було прийнято пішення від 19.09.2024 №65/85-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, яким накладено на відповідача штраф у загальному розмірі 225700,0 грн.
Копію Рішення було направлено на юридичну адресу відповідача супровідним листом від 19.09.2024 №65-02/3265е, який вручено відповідачу 01.10.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600965379522.
Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України “Голос України”, газета Кабінету Міністрів України “Урядовий кур`єр”, “Офіційний вісник України”, друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Таким чином, рішення вважається таким, що вручене відповідачу 01.10.2024.
Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Відповідачем доказів оскарження рішення адміністративної колегії у судовому порядку господарському суду не надано.
Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
У відповідності до ч.13 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.
Отже, штраф, накладений Рішенням №65/85-р/к на Фізичну особу-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича, підлягав сплаті до 02.12.2024 (включно), (оскільки 01.12.2024 припадає на вихідний день неділю). 
Згідно ч.8 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.
У відповідності до ч.9 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.
Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
09.12.2024 було видано наказ в.о.голови Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/36-Ю у справі №65/44-04/2024 про примусове виконання рішення щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича штраф у загальному розмірі 225700,0 грн та який надіслано на виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Пiвденного мiжрегiонального управлiння Mіністерства юстицii (м.Одеса).
18.12.2024 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Пiвденного мiжрегiонального управлiння Mіністерства юстицii (м.Одеса) Мороз Ольгою Сергіївною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП:76810272 з примусового виконання наказу від 09.12.2024 за №65/36-Ю. 
Позивач стверджує, що станом на дату звернення з позовною заявою, виконавче провадження ВП№76810272 закінчено у зв`язку зі сплатою відповідачем штрафу 28.01.2024 проте з порушенням строків такої сплати.
Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Так як, відповідачем штраф сплачено з простроченням, то позивачем згідно розрахунку стягуваної суми здійснено нарахування пені у розмірі 1,5% від суми штрафу 225700,0 грн за кожний день прострочення, а саме за період з 03.12.2024 по 27.01.2025 включно (55 дн.).
Розмір нарахованої пені становить 186202,50 грн (225700,0 грн х 1,5% х 55дн.) та не перевищує розміру штрафу, накладеного на відповідача відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Стосовно заперечень відповідача щодо нарахування позивачем пені, слід зазначити наступне.
У відповідності до ч.1 ст.230 ГК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
Стаття 3 Закону України “Про захист економічної конкуренції” визначає, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів. Особливості застосування законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема щодо певних галузей промисловості, можуть бути встановлені виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні ст.1 ЦК України, а тому й неустойка як інститут саме цивільного права до цих відносин не застосовується.
Таким чином, штраф, який накладається Антимонопольним комітетом України та його органами, є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Зазначені нарахування не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань.
Закон України “Про Антимонопольний комітет України”, не містить норм, які надавали б господарському суду право відмовляти у стягненні штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). До відповідних правовідносин не можуть застосовуватися приписи законодавства, які передбачають право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню (відповідні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18, від 17.06.2022 у справі №917/530/21).
Зазначене свідчить про те, що у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру пені, або відмови в її стягненні, оскільки відносини, пов`язані із притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та пені та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими (або цивільними) відносинами, бо в даному випадку Відділення не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.
Що стосується посилання відповідача на порушення позивачем приписів ст.250 ГК України, судом зазначається наступне.
Частиною 1 ст.250 ГК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. 
Виключенням з цієї норми є, зокрема, встановлення законом інших строків для конкретних видів порушень.
Так, стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає, що суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності.
Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.
Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.
Таким чином, строки, визначені ст.250 ГК України, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. 
За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, “Адміністративні штрафи та інші санкції”) пеню у розмірі 186202,50 грн.
3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Аветісяна Лерніка Фурмановича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65029, Одеська обл., м.Одеса, вул.Мечникова, буд.32, код ЄДРПОУ 20992104) 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено 09.03.2026.

Суддя М.В.Мавродієва