ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/17999/23 (910/13622/24) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,
за участі секретаря судового засідання Громак О.В., 

учасники справи:
позивач (боржник) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті" 
арбітражний керуючий - розпорядник майна Потупало Наталія Ігорівна (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
представник боржника - Раєнок В.А., адвокат, за ордером,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті"
представник відповідача - Логвиненко О.С., адвокат, за ордером,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "F&C REALTY"
представник відповідача - Лакуста О.І., адвокат, за ордером (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційні скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті",
Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY"

на рішення Господарського суду міста Києва
від 02.07.2025
у складі судді: Омельченко Л.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 27.11.2025
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Сотнікова С.В., 
Коробенка Г.П.,

у справі за позовом
розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті" Потупало Наталії Ігорівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті"
Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY"

за участю третьої особи Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
про визнання недійсним договору

в межах справи № 910/17999/23 за заявою
фізичної особи-підприємця Щербака Євгена Миколайовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті"
про банкрутство,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа за заявою Фізичної особи-підприємця Щербака Євгена Миколайовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті" (далі - ТОВ "ФК "Інтегріті", боржник).
2. 05.11.2024 ТОВ "ФК "Інтегріті" в особі розпорядника майна арбітражної керуючої Потупало Н.І. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ РІЕЛТІ" (ідентифікаційний код: 41449165; далі - ТОВ "ЗВ РІЕЛТІ") та Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" (ідентифікаційний код: 23496142; далі - ПрАТ "F&C REALTY") про визнання недійсним договору та просило суд здійснювати судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.
3. Позов, з посиланням на статті 15, 16, частину першу статті 203, частину першу статті 215, частину першу статті 216, частину першу статті 236 Цивільного кодексу України, частину третю статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/1539/21 (910/7148/22), яке набрало законної сили 09.10.2024, було відновлено права кредитора ТОВ "ФК "Інтегріті".
Короткий зміст рішення місцевого суду
4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 позов задоволено;
визнано недійсним Договір про розірвання іпотечного договору №3716/0415, посвідченого ПН КМНО Зимою Н.Ф. 30.04.2015 за реєстровим №655, укладений 21.12.2018 між ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C REALTY", посвідчений ПН КМНО Мамай І.В. за реєстровим №2049; 
застосовано наслідки недійсності правочину, а саме: визнано за ТОВ "ФК "Інтегріті" право іпотеки, яке виникло 30.04.2015 за Іпотечним договором №3716/0415, укладеним 30.04.2015 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "F&C REALTY", посвідченим ПН КМНО Зимою Н.Ф. за реєстровим №655, предметом якого є будівля, офісний центр (літ. "А"), площею 3115 кв.м., за адресою: м. Київ, б-р Т. Шевченка, 62, РНОНМ 393681380391; 
скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав: 21.12.2018 18:11:34, приватний нотаріус Мамай І.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення 44779453, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було припинено запис про іпотеку №9546461 від 30.04.2015 щодо будівлі, офісний центр (літ. "А"), площею 3115 кв. м, за адресою: м. Київ, б-р Т. Шевченка, 62, РНОНМ 393681380391; 
скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав: 21.12.2018 17:49:30, приватний нотаріус Мамай І.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення 44779035, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було припинено запис про обтяження №9542755 від 30.04.2015 щодо будівлі, офісний центр (літ. "А"), площею 3115 кв. м, за адресою: м. Київ, б-р Т. Шевченка, 62, РНОНМ 393681380391.
5. Місцевий господарський суд зазначив, що Договір про відступлення прав вимоги від 04.06.2018 визнано рішенням Господарського суду № 910/1539/21 (910/7148/22) недійсними і він є недійсними з моменту його укладення та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю. Враховуючи наслідки недійсності договору відступлення прав вимоги від 04.06.2018, починаючи з 01.06.2018 належними сторонами за Іпотечним договором №3716/0415, укладеним 30.04.2015 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "F&C REALTY", є ТОВ "ФК "Інтегріті" як іпотекодержатель та ПрАТ "F&C Realty", як іпотекодавець. Відтак, суд дійшов висновку, що 21.12.2018 укладення Договору про розірвання іпотечного договору відбулось між неналежними сторонами - ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C Realty".
6. Суд першої інстанції також встановив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 було відкрито провадження у справі № 910/1539/21 про банкрутство ТОВ "3В Ріелті", а ухвалою суду від 16.02.2023 було затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 087 978 418, 42 грн, з яких 45 669 972, 65 грн - вимоги ПрАТ "F&C Realty".
7. На переконання місцевого господарського суду ТОВ "ЗВ Ріелті" при укладенні Договору розірвання Іпотечного договору № 3716/0415 діяло недобросовісно, на шкоду собі та власним кредиторам, оскільки безоплатно відмовилось від майнових прав (права вимоги за іпотечним договором).
8. Суд першої інстанції критично оцінив твердження відповідачів щодо можливості оскарження спірного правочину розпорядником майна у цій справі, оскільки можливість оскарження правочинів прямо передбачена статтею 44 Кодексу України з процедур банкрутства.
9. Крім того, можливість оспорювання договору особою, яка не є його стороною, передбачена частиною третьою статті 215 ЦК України. Водночас, по суті спростування вимог про визнання Договору 3716/0415 від 21.12.2018 недійсним відповідачі обґрунтованих нормами законодавства доводів не надали.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
10. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 апеляційні скарги ПрАТ "F&C REALTY" та ТОВ "ЗВ Ріелті" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 у справі №910/17999/23 (910/13622/24) залишено без задоволення;
рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 у справі №910/17999/23 (910/13622/24) залишено без змін.
11. Апеляційний господарський суд зазначив, що додані розпорядником майна ТОВ "ФК "Інтегріті" арбітражним керуючим Потупало Н.І. до позовної заяви документи подавались у копіях, які були прошиті, з проставленням на останній сторінці засвідчуваного напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису і скріплено відбитком печатки арбітражного керуючого Потупало Н.І. Також, на додатку за № 5 у верхньому правому куті зазначено "дублікат, що має силу оригіналу", на додатках за № 4, 6, 7 у верхньому правому куті зазначено "архівна копія зі справ Першої київської державної нотаріальної контори".
12. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що наразі існує спір щодо майна боржника, яким є його майнові права за оскаржуваним Іпотечним договором, який було розірвано відповідачами, тому таку справу правомірно розглянуто у межах справи № 910/17999/23 про банкрутство ТОВ "ФК "Інтегріті". Водночас, посилання ТОВ "ЗВ Ріелті" на судові рішення у справі № 910/1539/21 (910/20997/21) суд відхилив, оскільки обґрунтування позовів, позовні вимоги та склад учасників є відмінним.
13. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову розпорядника майна ТОВ "ФК "Інтегріті" Потупало Н.І. про визнання недійсним Договору про розірвання іпотечного договору № 3716/0415 та застосування наслідків недійсності правочину, оскільки будь-яких ґрунтовних заперечень по суті спору, які б спростовували заявлені позивачем вимоги про визнання договору недійсним, відповідачами ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надано.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 
14. ТОВ "ЗВ Ріелті" 17.12.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 у справі № 910/17999/23 (910/13622/24).
15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/17999/23 (910/13622/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025.
16. Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2025 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
17. 29.12.2025 від заявника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору на суму 19 379,20 грн.
18. Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ЗВ Ріелті", датою проведення судового засідання визначено 10.03.2026.
19. ТОВ "F&C REALTY" 30.12.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 у справі № 910/17999/23 (910/13622/24).
20. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/17999/23 (910/13622/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.12.2025.
21. Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2026 касаційну скаргу відповідно до статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
22. 30.01.2026 від ПрАТ "F&C REALTY" надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору в розмірі 19 379,20 грн.
23. Ухвалою Верховного Суду від 11.02.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "F&C REALTY", об`єднано касаційні скарги ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C REALTY" в одне касаційне провадження, датою проведення судового засідання визначено 10.03.2026.
24. Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2026 відкладено розгляд касаційних скарг ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C REALTY на 07.04.2026, 12:00.
25. Від розпорядниці майна ТОВ "ФК "Інтегріті" Потупало Н.І. надійшов відзив на касаційні скарги, в якій арбітражна керуюча зазначила, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 у справі № 910/17999/23 (910/13622/24) такими, що винесені з всебічним дослідженням всіх наявних доказів у справі та з урахуванням норм чинного законодавства, а касаційні скарги ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C Realty" безпідставними та такими, що не підлягає задоволенню.
26. У судове засідання 07.04.2026 з`явилися уповноважені представники учасників справи, які надали пояснення щодо вимог і доводів касаційних скарг та заперечень проти них. 
27. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.01.2026 № 4757-IX), Верховний Суд розглядає справу № 910/17999/23 (910/13622/24) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи ТОВ "ЗВ Ріелті"
28. В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначив про застосування положень частини дев`ятої статті 44, частини другої статті 7, частини першої статті 42 та частини другої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), пункту 1 частини другої статті 11, статей 16, 202, 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові Верховного Суду від 06.10.202 у справі № 925/593/21, постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10674/18, постанові від 09.06.2020 у справі № 910/3704/13, постанові від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, постанові від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16.
Доводи ТОВ "F&C REALTY"
29. В обґрунтування підстав касаційного оскарження ТОВ "F&C REALTY" зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду:
- щодо застосування частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 ЦК України, викладених у постанові від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц; 
- щодо застосування частини першої статті 517 ЦК України, викладених у постанові від 29.03.2023 у справі № 926/4807-б/21; щодо застосування ст. ст. 546, 572, 575, 593 ЦК України викладених у постанові від 18.12.2024 у справі № 910/23404/16.
30. Також скаржник аргументував, що суд апеляційної інстанції порушив положення статті 86 ГПК України, оскільки не дослідив належні та допустимі докази у цій справі.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
31. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
32. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
33. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 28; 29 - 30 описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
34. Предметом розгляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності підстав для визнання недійсним Договору про розірвання іпотечного договору № 3716/0415 від 21.18.2018, укладеного між ТОВ "ЗВ Ріелті" та ТОВ ""F&C REALTY", а також щодо застосування наслідків недійсності такого правочину.
35. Аналізуючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
36. Частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
37. Згідно частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
38. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).
39. Тобто це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (п.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц та пункт 40 постанови від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).
40. Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки, наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).
41. Розгляд та захист порушених справ у межах справи про банкрутство має певні характерні особливості, що відрізняються від позовного провадження. Передусім це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
42. Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
43. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
44. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
45. Кредитор як особа, в якої наявний інтерес у справі про банкрутство - збільшення ліквідаційної маси боржника та задоволення за рахунок неї його грошових вимог до боржника та арбітражний керуючий (в даному випадку - ліквідатор боржника), мають право на звернення до суду з заявою про визнання недійсним правочину боржника, який було вчинено до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів.
46. Верховний Суд неодноразово зазначав, що крім визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство на підставі статті 42 КУзПБ, не виключається можливість звернення зацікавлених осіб (арбітражного керуючого або кредитора) з позовами про захист майнових прав та інтересів з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів (висновки Верховного Суду наведені у постанові від 20.02.2020 у справі №922/719/16; Верховного Суду у постанові від 28.09.2021 у справі №21/89б (913/45/20) та інших).
47. Судова палата з розгляду справ про банкрутство у постанові від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) сформулювала висновок про те, що фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, тому, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України.
48. У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.
Щодо розгляду касаційних скарг по суті
49. За змістом оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, що Договір про відступлення прав вимоги від 04.06.2018 визнано рішенням Господарського суду м. Києва № 910/1539/21 (910/7148/22) недійсними і він є недійсними з моменту його укладення та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю. 
50. Враховуючи наслідки недійсності договору відступлення прав вимоги від 04.06.2018, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що починаючи з 01.06.2018 належними сторонами за Іпотечним договором №3716/0415, укладеним 30.04.2015 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "F&C REALTY", є ТОВ "ФК "Інтегріті" як іпотекодержатель та ПрАТ "F&C REALTY", як іпотекодавець.
51. Верховний Суд, аналізуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини та доводи скаржників дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, зокрема, з огляду на таке.
52. Доводи скаржників про те, що в цьому випадку обставини, встановлені у справі № 910/1539/21 (910/7148/22) не мають преюдиційного значення є необґрунтованими, оскільки за змістом судових рішень у зазначеній справі вбачаєтесь, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2023, зокрема, визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018, укладений між ТОВ "ФК "Інтегріті" та ТОВ "ЗВ Ріелті", а також припинено речові права ТОВ "ЗВ Ріелті" та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за відповідними іпотечними договорами.
53. Визнання недійсним зазначеного Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018 спростовує право ТОВ "ЗВ Ріелті" на подальше розпорядження правами, передача яких передбачалася за умовами зазначеного договору. Відтак, ТОВ "ЗВ Ріелті" не було наділене правом (з урахуванням загальновизнаного принципу приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам) на розірвання Іпотечного договору №3716/0415, укладеного 30.04.2015, оскільки фактично не набуло статусу правонаступника первісного кредитора - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". В цьому випадку суди попередніх інстанцій дослідили права та обов`язки сторін спірного правочину.
54. Доводи касаційних скарг в частині поданих розпорядником майна ТОВ "ФК "Інтегріті" доказів та їх оцінки судами попередніх інстанцій не підтверджують наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки апеляційний господарський суд, спростовуючи такі доводи, зазначив, що додані розпорядником майна ТОВ "ФК "Інтегріті" арбітражним керуючим Потупало Н.І. до позовної заяви документи подавались у копіях, які були прошиті, з проставленням на останній сторінці засвідчуваного напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису і скріплено відбитком печатки арбітражного керуючого Потупало Н.І. Також, на додатку за № 5 у верхньому правому куті зазначено "дублікат, що має силу оригіналу", на додатках за № 4, 6, 7 у верхньому правому куті зазначено "архівна копія зі справ Першої київської державної нотаріальної контори".
55. Водночас, колегія суддів враховує, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення та керуючись статтею 86 ГПК України, керувалися не лише оцінкою поданих учасниками справи доказів, а й обставинами, які були встановлені під час розгляду справи № 910/1539/21 (910/7148/22). 
56. При цьому, інші учасники справи не спростували у порядку, встановленому положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України, наявність обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, зокрема, щодо недійсності зобов`язань за договорами, зазначеними у пункті 2 Іпотечного договору № 3716/0415 від 30.04.2015.
57. Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржників щодо подання позову арбітражною керуючою від свого імені, а не в інтересах ТОВ "ФК "Інтегріті", зокрема, з огляду на таке.
58. За наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформацією вбачається, що ухвалою суду від 14.12.2023 Господарським судом міста Києва, зокрема, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Потупало Наталію Ігорівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1167 від 02.07.2013). Зазначена ухвала набрала законної сили 21.08.2025. Водночас скаржники не надали доказів зміни розпорядника майна у цій справі чи усунення арбітражної керуючої Потупало Н.І. від виконання обов`язків, суди попередніх інстанцій таких обставин також не встановили.
59. Верховний Суд неодноразово наголошував, що арбітражний керуючий у справі про банкрутство діє не від себе особисто та не у власних інтересах як самостійний відособлений учасник провадження, якщо тільки в такій справі не вирішується судом питання про призначення конкретної кандидатури арбітражного керуючого на участь у справі, не оскаржуються його дії (бездіяльність) під час здійснення відповідних повноважень у справі про банкрутство тощо. Тобто, одна з головних функцій арбітражного керуючого під час виконання повноважень розпорядника майна боржника - захист активів боржника, а не реалізація власних інтересів чи інтересів окремих сторін.
60. У процедурі розпорядження майном боржника процесуальний статус та права розпорядника майна визначаються його повноваженнями та обов`язками у справі про банкрутство, зокрема по відношенню до боржника, а тому під час реалізації відповідних повноважень та виконанні обов`язків розпорядник майна завжди діє саме від імені боржника, а особа, в інтересах якої він діє, визначається конкретними повноваженнями та обов`язками, які розпорядник майна реалізує (виконує) в тих чи інших правовідносинах.
61. Формулювання у позовній заяві при визначенні особи позивача: боржник в особі ліквідатора або ліквідатор від імені боржника, з огляду на розгляд позову розпорядника майна в межах справи та процедур банкрутства, не має істотного значення.
62. Доводи ПрАТ "F&C REALTY" та ТОВ "ЗС Ріелті "про те, що оспорюваний договір укладено 21.12.2018, тобто поза межами трирічного строку, передбаченого частини другої статті 42 КУзПБ колегія суддів також вважає необґрунтованими, зокрема, з огляду на таке.
63. За наявною у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформацією розгляд справи № 910/1539/21 (910/7148/22) звершено 09.10.2024. 
64. За результатами касаційного розгляду у зазначеній справі було скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі №910/1539/21 (910/7148/22) і залишено рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі №910/1539/21(910/7148/22) в силі (постанова Верховного Суду від 09.10.2024). 
65. Відтак, позивач не знав і не міг знати про наслідки розгляду справи, що, з урахуванням положень статей 2, 13, 14, 15, 17, 18, 74, 236, 241 ГПК України, презюмується, тому не міг посилатися на такі обставини, встановлені у зазначеній справі, як на одну із підстав задоволення відповідних позовних вимог.
66. Також колегія суддів вважає передчасними доводи ПрАТ "F&C REALTY" в частині того, що ТОВ "ФК "Інтегріті" набуло прав вимоги за основними зобов`язаннями, які забезпечувалися Іпотечним договором № 3716/0415 посвідченим Зимою Н.Ф., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 30.04.2015 за реєстровим № 655, оскільки дійсність та чинність зазначеного договору не є предметом розгляду у цій справі.
67. Крім того, відсутність виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/1539/21 (910/7148/22) в частині повернення отриманих позивачем коштів також не спростовують судового рішення в частині визнання недійсним Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018, укладеного між ТОВ "ФК "Інтегріті" та ТОВ "ЗВ Ріелті".
68. Інші доводи скаржників, зазначені у касаційних скаргах зводяться до необхідності надання оцінки та переоцінки доказів, дослідження та встановлення обставин справи, які вже були відповідно до вимог процесуального закону досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, не входить у межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
69. Колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
70. З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "F&C REALTY"" не підлягають задоволенню, а оскаржувані судові рішення не підлягають скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
71. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
72. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України). Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
73. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.
Щодо судових витрат
74. Враховуючи положення статті 129 ГПК України та відмову у задоволенні касаційної скарги, сплата судового збору покладається на скаржників.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті" та Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 у справі № 910/17999/23 (910/13622/24) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий В.Я. Погребняк 
Судді О.В. Васьковський
К.М. Огороднік