Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/275/25 
Провадження № 2/943/96/2026 
02 квітня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Кос І. Б. 
за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.
за участю позивачки ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області та Служби в справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення графіку побачень із ними, -

в с т а н о в и в :
позивачка  ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити позивачці перешкоди у спілкуванні та вихованні онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення позивачці графіку побачень із онуками, який передбачатиме безперешкодне спілкування з онуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток (Telegram та/або Viber WhatsApp), а також зустрічі з малолітніми онуками один раз на місяць з неділі по п`ятницю до 14:00 год. включно з правом ночівлі дітей у позивачки ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що вона є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_2 та бабусею дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по материнській лінії. Рішеннями Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 12.09.2022 року її онукам надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено їх опікуном відповідачку ОСОБА_2 , яка є їхньою двоюрідною бабусею, зважаючи на погіршення стану здоров`я у матері дітей ОСОБА_5 та на підставі висновку ЛКК від 09.09.2022 року про наявність в матері дітей тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Її донька ОСОБА_6 2,5 роки проживала разом із позивачкою та малолітнім сином ОСОБА_7 у м. Львові, а вона надавала доньці допомогу щодо виховання онука. Згодом, після пологів та народження онучки ОСОБА_8 , її дочка ОСОБА_6 поїхала на тимчасове проживання до її сестри ОСОБА_2 , яка проживає в родинному будинку в смт Красне, залишеному після смерті їх батьків. Натомість малолітній онук ОСОБА_7 залишився проживати разом із позивачкою у м. Львові, яка самостійно займалася його вихованням та доглядом, а із дочкою ОСОБА_6 позивачка спілкувалась по телефону та вона приїжджала двічі на місяць для провідування сина ОСОБА_7 в м. Львові. Проте, із травня 2022 року дочка ОСОБА_6 перестала виходити на зв`язок та приїжджати до ОСОБА_9 , а її місцезнаходження приховувалося сестрою ОСОБА_2 . Згодом позивачка дізналася про усунення дочки від виховання дітьми через погіршення стану здоров`я та призначення сестри ОСОБА_2 опікуном дітей, із чим позивачка категорично не згідна, оскільки її дочка ОСОБА_6 вийшла заміж, народила третю дитину та проживає за місцем роботи свого чоловіка у м. Шостка. При цьому, позивачка ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, а сестра ОСОБА_2 чинить їй у цьому перешкоди, не допускає до помешкання дітей у АДРЕСА_2 , вчиняє конфлікти, погрожує фізичною розправою та застосовує до позивачки насильство, а провідування онуків у садочку обмежено відповідним режимом. Крім того, позивачка ОСОБА_1 стверджує, що вже із серпня 2024 року вона не бачиться зі своїми онуками. Також позивачка покликається на неналежний догляд опікуна ОСОБА_2 за дітьми, зважаючи на незадовільний стан здоров`я онуків, які часто хворіють та відстають у розвитку. Відтак, з метою забезпечення участі бабусі у вихованні своїх онуків, значна відстань від місця проживанням онуків до її місцезнаходження та труднощі її приїзду до дітей із м. Львова до смт Красне, незадовільні умови проживання дітей у її сестри (відсутність газу, опалення та сусідів довкола будинку, його близькість до лісу), позивачка просить встановити графік побачень із онуками із правом їх ночівлі вдома у позивачки по АДРЕСА_1 , де є всі належні умови для проживання дітей у позивачки.
Ухвалою судді від 26.02.2025 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 11.07.2025 року задоволено клопотання та залучено до участі в цій справі - Службу в справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Ухвалою суду від 18.11.2025 року закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, покликаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Крім того, позивачка повідомила, що звернулась до суду, щоб зберегти онуків та мати з ними нормальне спілкування, оскільки сестра їй в цьому перешкоджає. Так, опіка встановлена за сестрою із вересня 2022 року, внук ОСОБА_7 жив із позивачкою від свого народження і до його вилучення Красненською селищною радою до сестри для воз`єднання обох дітей, а її дочка ОСОБА_6 після народження ОСОБА_8 поїхала із пологового будинку до сестри тимчасово для відпочинку, а зараз проживає з чоловіком у Сумській області. Відтак, позивачка  ОСОБА_1 просить дати їй дозвіл на зустрічі з малолітніми онуками один раз на місяць з неділі по четвер включно з правом їх ночівлі в неї вдома у АДРЕСА_1 , де створені всі належні для цього умови.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник – адвокат Єрохін В.В. в судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Однак, відповідачка Дітчук М.А. направила клопотання про відкладення розгляду справи, зважаючи на її запрошення у Красненську ОЗЗСО І-ІІІ ступенів для зустрічі майбутніх першокласників (щодо підопічного ОСОБА_3 ), а також заняття дітей зранку в логопеда, яке суд вважає безпідставним, оскільки таке жодними доказами не підтверджене, а вказана дата судового засідання була погоджена в минулому судовому засіданні з відповідачкою  ОСОБА_2  та її представником – адвокатом Єрохіним В.В., а розгляд справи відкладався для підготовки сторін до судових дебатів на 02.04.2026 о 14:00 год. Разом із тим, відвідування дітьми логопеда зранку цього ж дня не перешкоджало відповідачці взяти участь в судових дебатах у другій половині дня, як і не обгрунтовано її об`єктивну неможливість явки в судове завсідання з інших поважних причин. Відтак, суд вважає неявку відповідачки та її представника в судове засідання без поважних причин, що згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті за відсутності такого учасника справи.
Разом із тим, у минулих судових засіданнях відповідачка ОСОБА_2 та її представник – адвокат Єрохін В.В. проти задоволення заявлених позовних вимог заперечували та просили відмовити в їх задоволенні, окрім спілкування позивачки із дітьми засобами телефонного зв`язку, покликаючись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідачка ОСОБА_2 повідомила про те, що вона не чинить та ніколи не чинила жодних перешкод сестрі в спілкуванні з дітьми. Натомість, саме позивачка ОСОБА_1 чинить наклепи проти неї, а за останніх два роки вона дітей за місцем їх проживання не відвідувала, а за час проживання із ними сестра конфліктувала зі своєю дочкою ОСОБА_6 , яка через конфлікти з матір`ю приїхала на проживання саме до відповідачки, а потім залишила їй дітей, проходила лікування та протягом останніх двох років не провідувала дітей та не цікавилась ними. Крім того, відповідачка ОСОБА_2 належно виховує дітей, постійно проходить з ними медичні обстеження у невролога, психолога та логопеда, діти гіперактивні, у ОСОБА_8 проблеми з мовленням, а в ОСОБА_7 менші проблеми. Відтак, відповідачка  ОСОБА_2 не заперечує проти спілкування сестри з дітьми по телефону, однак проти їх ночівлі в сестри, а також не заперечує проти їх спілкування виключно в її присутності.
Крім того, у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву (вх. №1898/25 від 21.03.2025), у якому відповідачка ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує, покликаючись на те, що вона є опікункою дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які вже тривалий час проживають у її будинку, отримують належний догляд і турботу родинного затишку, відвідують садочок, а також вона ніколи не забороняла позивачці приходити до дітей та спілкуватися з ними. Натомість, мати дітей ОСОБА_5 не бере жодної участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться ними та не прагне зустрічі й спілкування із дітьми. Водночас, відповідачка ОСОБА_2 належним чином виконує свої обов`язки опікуна щодо дітей, проявляє до них належну турботу та виховання, спрямовані на розвиток їх особистості та поваги до прав інших осіб, забезпечує дітей усім необхідним, а позивачці вона не створює жодних перешкод у спілкуванні з ними та заохочує такі зустрічі в садочку та в неї вдома, де дітям комфортно. Натомість, відповідачка категорично заперечує проти ночівлі дітей вдома у позивачки, яка проживає в гуртожитку, в якому проживають сторонні люди, де є одна кімната без вільного простору та доступу до ванної кімнати і кухні. Відтак, відповідачка ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні вимоги про її зобов`язання не чинити перешкод позивачці в зустрічі з малолітніми онуками один раз на місяць з неділі по п`ятницю до 14:00 год. включно з правом ночівлі дітей у позивачки ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 . Натомість, відповідачка ОСОБА_2 просила встановити позивачці графік зустрічі з дітьми з урахуванням графіку відвідування дитячого садочку.
Позивачка  ОСОБА_1 направила відповідь на відзив (вх. №2053/25 від 27.03.2025), у якому заперечує доводи відзиву на позовну заяву, які позивачка вважає неправдивими та компроментуючими. Зокрема, на спростування доводів про відсутність умов для проживання дітей у неї в м. Львові, позивачка покликається на те, що вона живе не в гуртожитку, а в п`ятиповерховому будинку Львівської міської ради, де є всі належні умови для проживання, що підтверджується долученими нею актами проживання, поруч із садочками та школою, а натомість відповідачка ОСОБА_2 проживає разом із її онуками в будинку під лісом без належних умов проживання. Крім того, позивачка покликалася на те, що її сестра била дітей, а позивачка зверталася до лікарів задля огляду дітей, але опікунка не дозволила. Крім того, у поданій відповіді позивачка висловлює свою незгоду із призначенням її сестри опікуном дітей, зважаючи на те, що вона є лише їм двоюрідною бабусею, яка настроювала її дочку ОСОБА_6 проти позивачки, а також відповідачка забороняла їй провідувати дітей на свята та каже всім, що вона є небажаною в них гостею, однак ОСОБА_7 називає її бабою та хоче до неї до Львова, проте сестра йому каже, що в неї не має місця, а вже через місяць опікунства внук потрапив у Буську лікарню, де лікарі радили позивачці забрати його до себе. Також позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталася до різних компетентних суб`єктів для передачі позивачці дітей під опіку в АДРЕСА_1 . Крім того, у поданій відповіді позивачка посилається також на обставини своєї позовної заяви та обставини, які не мають стосунку до предмету спору (її відносини із дочкою та конфлікт із сестрою). Відтак, просить підтримати родовід та не позбавляти дітей родинного зв`язку з рідною бабусею.
Третя особа: Орган опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, направивши клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, враховуючи Висновок органу опіки та піклування щодо способів участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні онуків від 21.03.2025.
Третя особа: Служба в справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечила, направивши пояснення від начальника служби ОСОБА_10 від 17.09.2025, у якому проти позовних вимог по суті заперечили, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1 періодично відвідує дітей за місцем встановлення опіки, а перешкоди у зустрічах з боку опікуна дітей, відповідачки ОСОБА_2 , не вчиняються. Також встановлено, що згідно довідки №146 з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації, квартира у АДРЕСА_1 знаходиться в будівлі гуртожитку та складається з однієї кімнати житловою площею 17,6 кв.м., де зареєстровано троє осіб. В невеличкій добудові є унітаз із умивальником. В квартирі чисто. Однак, слід зазначити, що квартира заставлена багатьма речами, що у співвідношенні до площі квартири, унеможливлює комфортне проживання. Враховуючи наведене, вік вказаних дітей, житлову площу та стан помешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживання в неї малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представник служби в справах дітей вважає недоцільним.
Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких мотивів.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами п`ятою – сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Львові, а його батьками є: батько ОСОБА_11 і мати ОСОБА_5 (дочка позивачки та племінниця відповідачки), актовий запис №246, про що вбачається зі свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 28.04.2020.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Львові, а її батьками є: батько ОСОБА_12 і мати ОСОБА_5 (дочка позивачки та племінниця відповідачки), актовий запис №191, про що вбачається зі свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 11.09.2024.
Разом із тим, як убачається із матеріалів справи та визнається сторонами, що вказані діти є онуками позивачки ОСОБА_1 , дочкою якої є матір дітей ОСОБА_5 , а також позивачка є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_2 , яка є рідною тіткою матері дітей ОСОБА_6 .
Крім того, як убачається із матеріалів справи, що рішенням виконавчого комітету Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №387 від 12.09.2022 року малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.
Іншими рішеннями виконавчого комітету Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №388 та №389 від 12.09.2022 року вказаним дітям було встановлено опіку та призначено їх опікуном відповідачку ОСОБА_2 , жительку АДРЕСА_2 .
Як убачається із долучених позивачкою ОСОБА_1 листів (у відповідь на її звернення) Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 22.09.2022, від 05.12.2022, від 11.07.2024, що відповідачка ОСОБА_2 належно виконує свої обов`язки опікуна щодо малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечує дітей усім необхідним для їх нормального розвитку, а тому підстав для припинення опіки комісія з питань захисту прав дитини при Красненській селищній раді не вбачає.
Відповідно до листа Красненської селищної ради від 17.09.2024 слідує, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дитячий садок «Калинонька», який не скаржиться на опікуна ОСОБА_2 , його психологічний стан задовільний, а із його слів у нього хороші стосунки з опікуном. Також малолітній зазначив, що ОСОБА_2 турбується про нього і він бажає надалі з нею проживати.
Крім того, згідно листа Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 22.09.2022 та відповіді Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, позивачці ОСОБА_1 надано відповідь про те, що враховуючи вік дітей та площу приміщення, влаштування онуків до позивачки на даний час є неможливим, а площа її кімнати є недостатньою для влаштування другої дитини. Натомість, будинок, у якому проживає сім`я відповідачки ОСОБА_2 , знаходиться у доброму стані, складається із двох кімнат, коридору та кухні, кладової та ванної кімнати. В кімнатах чисто та прибрано, їжі в достатній кількості, одягом та взуттям діти забезпечені. Обоє дітей люблять опікуна, мають добрі та довірливі відносини. 
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідачки ОСОБА_2 від 05.09.2024, складеного за участі: завідувача сектору Служби у справах дітей Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області Давидко Ю.А., завідувача відділу соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області Турчин О.М. та головного спеціаліста відділу соціального захисту населення Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області Малиновської В.Р., що ними проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає у житловому будинку по АДРЕСА_2 разом із двома дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будинок, у якому проживає сім`я, складається із двох житлових кімнат, коридору та кухні, а також кладової та ванної кімнати. В будинку прибрано, наявна достатня кількість їжі; умови проживання задовільні. Малолітні діти відвідують дитячий садок «Калинонька» та завжди виглядають доглянутими. Відповідно до даних Служби в справах дітей Сихівського району міста Львова, в бабусі малолітніх дітей ОСОБА_1 (позивачка у справі), яка проживає у АДРЕСА_1 , не має відповідних умов для проживання двох малолітніх дітей. У ході обстеження, комісія встановила, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечені усім необхідним для нормального розвитку. Комісія не має зауважень до опікуна.
Крім того, як убачається із матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у комунальній квартирі АДРЕСА_3 , загальною площею 17,60 кв.м., що складається із 1 кімнати, житловою площею 17,60 кв.м. Крім позивачки, у вказаній квартирі зареєстровані ще двоє осіб, а саме: її дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вбачається із Довідки №146 від 17.09.2025.
Разом із тим, як слідує із Акту ЛКП «Житловик-С» №193 від 24.06.2025, що ОСОБА_13 , 1996 р.н. та ОСОБА_3 , 2020 р.н., зареєстровані за вищевказаною адресою, але в даній квартирі не проживають.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивачки ОСОБА_1 від 06.09.2022, слідує, що такий складено начальником Служби у справах дітей Сихівського району м. Львова Синицьким Б.П. та начальником відділу соціальної роботи Сихівського району м. Львова Савіцькою Н.С., що ними на підставі листа Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області проведено з`ясування обставин справи та обстеження умов проживання кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_1 , розміщеної на 3 поверсі 5 поверхового будинку, що складається із 1 кімнати, в якій є невеличка добудова, де встановлено туалет та умивальник. Кухня – спільна. Умови проживання: кімната невеличкої площі. Є диван, шафа для одягу, книжкова шафа, побутова техніка. В кімнаті також є багато непотрібних речей, що загромаджують площу кімнати (старі іграшки, одяг, поламаний телевізор. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є дитячі речі, одяг, іграшки, дитяче ліжечко-колиска. Умови задовільні, однак для влаштування другої дитини площі кімнати недостатньо. ОСОБА_5 за даною адресою не проживає. ОСОБА_1 за потреби виявила бажання здійснювати догляд за донькою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, як убачається із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивачки ОСОБА_1 від 28.07.2023, який складено за участі: головного спеціаліста відділу Служби у справах дітей Сихівського району Петришин О.І., провідним фахівцем відділу соціальної роботи Сихівського району Захарчук Н.Б., інспектора СЮП Жолнович М.М., на підставі заяви ОСОБА_1 з метою обстеження її житлово-побутових умов, унаслідок чого встановлено, що заявниця проживає у АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 3 поверсі 5 поверхового будинку, що складається із 1 кімнати, загальною площею 17,60 кв.м. та житловою площею 17,60 кв.м. Кухня та коридор загального користування. В кімнаті ліжко, диван, дитяче ліжечко та іграшки, годувальний дитячий столик, стіл, пральна машинка, порохотяг, тумба для посуду та продуктів, книжкова шафа, одягова шафа, холодильник. В прибудові знаходиться туалет, умивальник, бойлер.
Крім того, згідно акту обстеження умов проживання позивачки ОСОБА_1 від 24.03.2025, який складено за участі: провідного спеціаліста відділу Служби у справах дітей Сихівського району Сембай І.В. та фахівця із соціальної роботи Гулик Х.Б., з метою обстеження умов проживання ОСОБА_1 , унаслідок чого встановлено, що вона проживає у АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 3 поверсі 5 поверхового будинку, складається із 1 кімнати, загальною площею 17,60 кв.м. та прибудови. У кімнаті є всі необхідні меблі, шафа для одягу. В помешканні чисто, санітарний стан житла задовільний. У прибудові розміщений туалет, умивальник, бойлер. Кухня загального користування. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дітей є спальні місця, багато іграшок, одягу, навчальної літератури. ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка хоче забирати дітей на кілька днів, а в подальшому встановитии над ними опіку.
Крім того, суд бере до уваги показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка повідомила про те, що вона є однокласницею позивачки ОСОБА_1 , а два роки тому свідок на її прохання поїхала з нею в смт Красне з метою відвідати її онуків у сестри ОСОБА_8 , яка сварилась із ОСОБА_16 за дитину. Тоді вони вдвох погуляли з внучкою ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_7 перебував у садочку, а потім віддали сестрі ОСОБА_8 та поїхали додому. Крім того, свідок повідомила, що ОСОБА_8 пізно забирає дітей із садочку та каже, що ОСОБА_17 їй небажаний гість, а також настроює дітей проти неї. Також свідок бачила дітей із опікункою в церкві та на цвинтарі 01.11.2025, які пустували та поводилися невиховано.
Відтак, наведеними фактичними обставинами та змістом спірних правовідносин, виходячи із досліджених доказів, судом встановлено, що малолітні  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є внуками позивачки ОСОБА_1 по материнській лінії та мають статус дітей позбавлених батьківського піклування. Відповідачку ОСОБА_2 призначено їх опікуном, яка здійснює їх виховання по місцю спільного з ними проживання у житловому будинку по АДРЕСА_2 .
При цьому, між сторонами по справі (позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 ), які є рідними сестрами, склались тривалі спірні відносини, а відповідачка заперечує проти перебування дітей з правом ночівлі в позивачки.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі (п. 3, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Згідно абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Так, частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається із одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Принцип найкращих інтересів поширюється на всі дії, що стосуються дітей, і вимагає активних дій із захисту їхніх прав та сприяння їх зростанню та благополуччю, а також заходів з підтримки та надання допомоги батькам й іншим особам, які несуть щоденну відповідальність у питаннях реалізації прав дітей.
У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (ч. 1 – ч. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт із дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває (ч. 3 ст. 291 ЦК України).
Згідно ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
Згідно частини першої та другою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
За результатами аналізу норми статті 159 СК України, слід дійти висновку, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «JOHANSEN v. NORWAY» від 07 серпня 1996 року).
Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 бажає спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні, проявляє до них свою любов та турботу, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 не перешкоджати позивачці ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні онуків, а також слід визначити позивачці способи її участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Отже, суд не вбачає жодних, передбачених законом підстав для обмеження права позивачки на спілкування та виховання своїх малолітніх онуків. На підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд переконаний, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачки з онуками не лише не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, а буде сприяти підтриманню родинних стосунків та забезпечить всебічний та повноцінний розвиток дітей, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Усунення баби з боку матері від спілкування з онуками не відповідатиме їх інтересам.
При цьому, при визначенні способу участі позивачки у вихованні та спілкуванні з онуками судом враховується вік дітей, які є малолітніми ( ОСОБА_18 років і ОСОБА_8 4 роки), відвідують дошкільний навчальний заклад; доброзичливе відношення позивачки до дітей і те, що позивачка допомагала доглядати за онуком ОСОБА_7 від його народження та займалася його вихованням раніше, є найближчою після батьків кровною родичкою зі сторони матері, тривала хвороба якої перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.
Разом із тим, визначаючи спосіб участі баби у вихованні онуків, спілкування із ними, суд повинен враховувати її право на участь в такому вихованні дітей та принцип забезпечення найкращих інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси інших осіб (опікуна та інших родичів).
Крім того, в силу норми ч. 5 ст. 19 СК України національним законом визначено, що саме орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Так, згідно висновку Органу опіки та піклування щодо способів участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні онуків від 21.03.2025, затвердженого рішенням виконавчого комітету Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №1135 від 21.03.2025, розглянувши та вивчивши документи, провівши бесіди з опікуном дітей та їх бабусею, встановлено, що малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено їх опікуном відповідачку ОСОБА_2 . Мати дітей протягом тривалого часу не проживає та не спілкується з ними, має важке психологічне становище. Бабуся дітей відвідує онуків у дошкільному навчальному закладі, оскільки має неприязні відносини із сестрою, не спілкуєть з нею та не хоче відвідувати батьківський будинок, де проживає сестра з дітьми. Враховуючи наведене, беручи до уваги вік дітей, думку опікуна дітей ОСОБА_2 та їх бабусі ОСОБА_1 , діючи в інтересах дітей, Орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі у вихованні внуків таким чином: кожну останню суботу та неділю місяця з 09:00 години суботи до 18:00 години неділі.
Відтак, зважаючи на висновок органу опіки та піклування щодо визначення позивачці способу її участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги право баби на участь в такому вихованні онуків та принцип забезпечення найкращих інтересів дітей, їхній малолітній вік, відстань між місцями проживання баби (м. Львів) та онуків (смт Красне), відвідування ними дитячого садочку «Калинонька» в смт Красне, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог в частині безперешкодного спілкування позивачки зі своїми онуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток (Telegram та/або Viber WhatsApp), а також визначення позивачці графіку побачень з онуками – кожну останню суботу та неділю місяця з 09:00 години суботи до 18:00 години неділі за місцем проживання дітей в смт Красне Золочівського району Львівської області, без присутності опікуна ОСОБА_2 , зважаючи на запобігання конфліктних ситуацій між сторонами по справі в присутності дітей, самостійного перебування позивачки зі своїми онуками, що сприятиме підтриманню родинних стосунків та забезпечить всебічний та повноцінний розвиток дітей.
При цьому, суд вважає, що таке вирішення спору між сторонами по справі не є виходом за межі позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення графіку побачень із ними, а є застосуванням принципу якнайкращих інтересів дітей, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 березня 2025 року в справі №199/7566/22, що є обов`язковим для суду в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України, де Суд виснував, що при вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини, батьківської опіки, поділу батьківського часу суд, виходячи з найвищих інтересів дитини, справедливої рівноваги між конкуруючими інтересами кожного з батьків та інтересів громадянського суспільства, враховуючи обставини конкретної справи, уповноважений застосувати найкращий для дитини варіант батьківської опіки, отже застосування судом тієї чи іншої моделі батьківської опіки, поділ батьківського часу у визначеній судом пропорції не є виходом за межі позовних вимог про визначення місця проживання дитини, а є застосуванням принципу найкращих інтересів дитини.
Однак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у частині зустрічей із малолітніми онуками один раз на місяць з неділі по п`ятницю до 14:00 год. включно з правом ночівлі дітей у позивачки ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , зважаючи на відсутність належних матеріально-побутових умов проживання дітей у вказаній квартирі, оскільки встановлення способу участі баби, яка проживає у м. Львові, у спілкуванні з малолітніми онуками протягом п`яти днів поспіль та зобов`язання опікуна передавати дітей бабі за місцем її проживання суперечать інтересам малолітніх дітей, які повинні для зустрічі з бабою кожного місяця приїжджати до м. Львова, а після закінчення зустрічі повертатися до смт Красне, проводячи тривалий час у громадському транспорті, що суперечитиме інтересам малолітніх дітей, які на даний час проживають у смт Красне, де відвідують дитячий садок «Калинонька», а також із урахуванням їх віку та потреби в додатковому денному сні.
Відтак, ураховуючи наведене, вік дітей, житлову площу та стан помешкання позивачки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , де відсутні належні матеріально-побутові умови для проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується дослідженими судом актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , зважаючи на труднощі для дітей через систематичне перевезення від місця їх проживання у смт Красне до м. Львова та в зворотньому напрямку, а також те, що це негативно впливатиме на освітньо-виховний процес дітей по відвідуванню ними дитячого садочку в смт Красне, беручи до уваги найкращі інтереси дітей, що за своєю природою та важливістю переважають над інтересами близьких родичів, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заявленої вимоги, що стосується зустрічей позивачки зі своїми малолітніми онуками один раз на місяць з неділі по п`ятницю до 14:00 год. включно з правом ночівлі дітей у позивачки ОСОБА_1 в м. Львові.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 листопада 2020 року в справі №759/1382/19, де Суд погодився із висновком суду апеляційної інстанції, який обґрунтовано не погодився із висновком органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, який має рекомендаційний характер, оскільки встановлення способу участі батька, який проживає у м. Києві, у спілкуванні з сином кожного тижня та зобов`язання матері передавати дитину батьку за місцем його проживання суперечать інтересам малолітньої дитини, яка повинна для зустрічі з батьком кожного тижня приїжджати до м. Києва, а після закінчення зустрічі повертатися до м. Бердянська, проводячи у потягах 34 години. За таких обставин існує невідповідність способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, визначеного висновком органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, інтересам малолітньої дитини, яка на даний час проживає у м. Бердянську, почала відвідувати дитячий садок, з урахуванням віку потребує додаткового денного сну. Разом із тим, батько має можливість спілкуватися із сином у будь-який час і протягом декількох діб, проти чого не заперечувала відповідач у висновку органу опіки та піклування Бердянської міської ради.
Крім того, оскільки відповідачка не заперечує проти спілкування позивачки зі своїми онуками та не проти їх зустрічей за місцем проживання дітей, а під час судового розгляду не було встановлено фактів створення нею реальних перешкод у побаченні з онуками, а тому суд вважає, що заявлена позовна вимога про усунення перешкод у спілкуванні з онуками не підлягає до задоволення.
Решта доводів позивачки ОСОБА_1 стосуються її незгоди із призначенням відповідачки ОСОБА_2 опікуном її онуків, однак вони виходять за межі предмету спору в цій справі, а тому суд їх до уваги не бере.
Разом із тим, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» від 10.02.2010). Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» від 18.07.2006).
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог.
Крім того, у відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, 50% сплаченого позивачкою судового збору, що становить 605,60 грн. (50% від 1211,20), підлягає стягненню із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 .
Ураховуючи викладене, та керуючись статтями ст.ст. 2, 4, 10, 12, 76-80, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 260, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України суд, - 

у х в а л и в:
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області та Служби в справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення графіку побачень із ними, - задовольнити частково.
Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом безперешкодного спілкування з ними засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток (Telegram та/або Viber WhatsApp), а також визначити їй графік побачень із онуками – кожну останню суботу та неділю місяця з 09:00 години суботи до 18:00 години неділі за місцем проживання дітей в смт Красне Золочівського району Львівської області, без присутності опікуна ОСОБА_2 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи.
Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Представник відповідачки: адвокат Єрохін Володимир Володимирович (79016, м. Львів, вул. Одеська, 7/2).
Третя особа: Орган опіки та піклування Красненської селищної ради (80560, вул. Івана Франка, 2а, смт. Красне Золочівського району Львівської області, код ЄДРПОУ 04372773).
Третя особа: Служба в справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79012, м. Львів, просп. Червоної Калини, 66, код ЄДРПОУ 25258931).
Повний текст рішення складено: 08.04.2026 року.

Суддя: І. Б. Кос