Справа № 364/357/26
Провадження № 3/364/139/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л., 
розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
УСТАНОВИЛА:
07.04.2026 до Володарського районного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний матеріал. 
Судовий розгляд справи призначений на 08.04.2026 не відбувся, був відкладений на 13.04.2026, а в подальшому на 14.04.2026 та 16.04.2026 у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 .
Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилася, телефонограмою просила суд провести розгляд без її участі (а.с. 16). 
Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився. 

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2026, близько 12:00, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину провину визнав повністю, щиро розкаявся, обіцяв подібного не допускати.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 названого Закону, психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення стверджується дослідженими матеріалами адміністративної справи, зокрема:
- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 857952 від 27.03.2026 (а.с. 1);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.03.2026 (а.с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.03.2026 (а.с.7);
- довідкою сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області згідно якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався ( а.с 10).

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 

Установлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 04.03.2026 та 13.03.2026, стосовно своєї дружини ОСОБА_2 . Відтак, слід визнати як обтяжуючу вину обставину - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Одночасно слід вказати, що оскільки на момент вчинення третього правопорушення (27.03.2026) перші дві постанови ще не набрали законної сили, юридично це не є «повторністю» у значенні ч. 3 ст. 173-2 (бо особа ще не вважалася такою, яку вже піддано стягненню).

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. 

Вирішуючи питання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують його особу, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, наявність однієї обставини, що обтяжує відповідальність, а саме повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, з огляду на систематичність (тричі протягом місяця) та неефективність попередніх заходів, оскільки після перших двох притягнень ОСОБА_1 , через кілька днів (27.03.2026), вчинив нове правопорушення, це свідчить про те, що штраф не є стримуючим фактором. Відтак доходжу переконання, що наявні вагомі правові підстави накласти адміністративне стягнення у виді арешту в межах, передбачених санкцією статті. Матеріали справи не містять дані про інвалідність, медичні довідки про наявність серйозних вікових хвороб (діабет, серцева недостатність, наслідки інсульту тощо), або про будь які інші дані, які б забороняли цей вид стягнення. Відтак вважаю, що саме такий вид стягнення зможе забезпечити його виправлення та сприятиме недопущенню вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.
Беручи до уваги практику Європейського Суду з Прав Людини, зокрема справу "Швидка проти України" від 30.01.2015, дану постанову для виконання слід направити після набрання нею законної сили.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному Законом України « Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати після звернення постанови до виконання, з часу його затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 665 грн 60 коп. судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Після набрання постановою законної сили, копію постанови направити відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - для виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний Київської області суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. Л. Моргун 

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ 
Строк предявлення постанови до виконання три місяці