Справа № 127/2905/26 
Провадження № 33/801/398/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Цвєткова Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
в с т а н о в и в:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь держави.
В постанові суду зазначено, що 22 січня 2026 року о 22 годині 14 хвилин в м. Вінниця по вул. Келецька 60, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 0054, при цьому велась безперервна відео фіксація на портативні відеореєстратори №472310, № 472799, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з такою постановою суду, адвокат Цвєтков О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що висновок закладу охорони здоров`я, який суд поклав в основу постанови, є недопустимим доказом, оскільки згідно Інструкції про проведення огляду, огляд проводиться із застосуванням спеціальних технічних приладів та лише в разі їх застосування на підставі отриманих результатів складається відповідний акт та висновок. Внесення в Акт інших відомостей, зокрема, вказівки про відмову від проходження огляду, Інструкцією не передбачено, а тому лікар діяла поза межами своїх повноважень. При цьому від проходження огляду саме працівникам поліції ОСОБА_1 не відмовлявся, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. 
Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Цвєтков О. В. в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надсилали, а тому відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 573186, 22 січня 2026 року о 22 годині 14 хвилин в м. Вінниці по вул. Келецька, 60 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 0054, при цьому велась безперервна відео фіксація на портативний відеореєстратори №472310, № 472799, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду саме працівникам поліції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є надуманими та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція). 
Згідно п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене.
На відеозаписі з портативного відеореєстратора працівника поліції (відео під назвою «export-ye81z») зафіксовано як працівники поліції спілкуються з водієм, який перебуває в автомобілі, в подальшому в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (на 0:04:01 відео). Через деякий час водій – ОСОБА_1 погодився проїхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (на 0:18:40 відео). В лікарні лікарка запитала чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, той запитав чи це довга процедура, лікар йому роз`яснила. Пізніше ОСОБА_1 сказав лікарю, що він відмовляється проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння (на 0:28:47 відео) та повідомив, поліцейським, що з наслідками відмови він ознайомлений (на 0:29:51 відео). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (на 0:29:55, 0:43:00 відео). Через деякий час поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. На відеозаписі (під назвою «export-50n6e») ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та талон тимчасового дозволу на право керування (на 1:04:20-49 відео).
Як вбачається з матеріалів справи працівники поліції діяли у повній відповідності до вимог закону: запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, який погодився на його проходження, доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, де і мала відбутися відповідна процедура. Саме у лікарні ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що і утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, юридично значущим є факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку, а не стадія, на якій така відмова була висловлена. Відтак доводи апеляційної скарги з цього приводу не спростовують висновків суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги на недопустимість висновку закладу охорони здоров`я як доказу у справі, оскільки в ньому зазначена відмова від проходження огляду, що є порушенням Інструкції, також є безпідставними. 
Як вбачається зі змісту зазначеного документа, він фіксує факт відмови особи від проходження огляду у медичному закладі, цей факт зафіксований на відеозаписі, що відповідає приписам ч. 2 ст. 266 КУпАП. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що у даній категорії справ визначальним є не результат медичного огляду, а саме факт відмови від його проходження. 
Твердження сторони захисту про те, що лікар діяв поза межами своїх повноважень, вносячи відомості про відмову від проходження огляду, також є безпідставними, оскільки фіксація факту відмови особи від проведення медичного огляду є складовою належного документування відповідної процедури та не суперечить вимогам чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що після складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 ознайомився з їх змістом, підписав протокол про адміністративне правопорушення та не заявляв будь-яких зауважень щодо викладених у ньому обставин, що додатково підтверджує його право.
Таким чином, суд першої інстанції вірно виснував, що сукупність досліджених доказів, зокрема відеозаписи, висновок закладу охорони здоров`я, протокол про адміністративне правопорушення, свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною та обгрунтованою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2026 року – залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Цвєткова Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду        Т. М. Шемета