Справа № 204/5896/25
Провадження № 2/204/348/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст) 

24 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючої судді     Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання   Янчук П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Курячий Андрій Миколайович (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), Дніпровської міської ради (адреса місця знаходження: м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75), третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора (адреса місця знаходження: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22 А) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтуваннях позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємицеєю після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебувала з ним у шлюбі з 26.08.1978 року. Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є дітьми позивача та спадкодавця. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді 2/5 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.09.1993 та договору дарування реєстр №2-204 від 30.01.1997; нежилого приміщення, магазину непродовольчих товарів 17 в буд. АДРЕСА_4 , що належало спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про прав власності НОМЕР_1 від 24.11.2005. В той же час, за час шлюбу позивач та спадкодавець придбали за договором купівлі-продажу ВРК № 979824, ВРК № 979825 реєстр 1368 від 03.11.2011 нежиле приміщення АДРЕСА_5 . Позивач вказує, що вона постійно проживала разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_3 з 01.09.1978 та по день його смерті. Однак, при зверненні до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою від 25.10.2024 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що заявниця не була зареєстрована разом із померлим ОСОБА_6 на день смерті останнього, та документи, що підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_1 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем на день смерті, заявником не надані. Тому вважає наявні підстави для звернення до суду для захисту порушених прав. 
Ухвалою суду від 04.07.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 27.10.2025 витребувано у Третьої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання ухвали суду від 27.10.2025 вказані документи надійшли до суду.
Протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 
У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.07.2025, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що вона є донькою позивача та спадкодавця, у передбачений законодавством 6-місячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, просить суд задовольнити позов у зв`язку з фактичним прийняттям позивачем спадщини після її померлого чоловіка.
У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.07.2025, відповідач ОСОБА_2 зазначає, що є сином позивача та спадкодавця, у передбачений законодавством 6-місячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, просить суд задовольнити позов у зв`язку з фактичним прийняттям позивачем спадщини після її померлого чоловіка.
У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 19.08.2025, представник Дніпровської міської ради просив розглянути позовну заяву ОСОБА_1 в межах чинного законодавства.
Позивач в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, представник який діє в її інтересах адвокат Курячий А.М. надав суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
В судовому засіданні 05.02.2026 відповідачка ОСОБА_3 просила позовні вимоги задовольнити, пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 . Останній рік свого життя ОСОБА_4 важко хворів, проте його дружина, проживаючи з ним за адресою: АДРЕСА_3 забезпечувала йому належний догляд. Після смерті батька, мати продовжувала проживати в цій квартирі. В наступні судові засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.       
Дослідивши матеріали справи, вислухавши раніше пояснення представника позивача, відповідачки, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 26.08.1978 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 26.08.1978(а.с.18).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 08.04.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)(а.с.19).
Відповідно до інформаційної довідки №425002817 від 01.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належали 2/5 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.09.1993 та договору дарування реєстр. №2-204 від 30.01.1997; нежиле приміщення, магазину непродовольчих товарів прим. № 17 в буд. АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв.м. у т.ч.: вітрина літ. А(1)-1, ганок літ а на першому поверсі житлового будинку літ А-5, що належало спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про прав власності НОМЕР_1 від 24.11.2005; нежиле прим.№ 16, в житловому будинку літ А-5 на І-му поверсі офіс-приміщення № 16 поз. 1-5, загальною площею 55,3 кв. м., ганок літ а (5), що розташоване в буд. АДРЕСА_4 , що належало спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу ВРК № 979824, ВРК № 979825 реєстр 1368 від 03.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А(а.с.23-24).
Відповідно до п.1.7. договору купівлі-продажу ВРК № 979824, ВРК № 979825 реєстр 1368 від 03.11.2011 згода іншого з подружжя покупця на укладення цього договору отримана у встановленому законом порядку, справжність її підпису на заяві засвідчено 03.11.2011 приватним нотаріусом Дніпровського МНО НебосенкоО.А. за реєстровим №1367(25-38).
Відповідно до довідки про місце проживання вих. №31/10/24 від 31.10.2024 та Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вих. №31/10/24-1 від 31.10.2024 ОСОБА_1 з 01.09.1978 по поточний час проживає у житловому приміщенні (квартира) АДРЕСА_6 (а.с.65,66).
Із матеріалів справи вбачається, що 09.10.2024 позивач звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. За вказаною заявою була заведена спадкова справа №509/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.20).
Постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.В. від 25 жовтня 2024, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що згідно паспорта громадянина України НОМЕР_4 виданим Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.01.1996 на ім`я ОСОБА_1 , заявниця не була зареєстрована разом із померлим ОСОБА_4 на день смерті останнього, та документи, що підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_1 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем на день смерті, заявником не надані(а.с.21-22).
З матеріалів спадкової справи №509/2024 до майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що діти спадкоємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у передбачений законодавством 6-місячний строк з дня відкриття спадщини, не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини(161-168).
У судовому засіданні, що відбулось 05.02.2026, були допитані свідки, які підтвердили обставини, зазначені у позовній заяві.
Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з 09.07.1976 по 31.10.2005 проживав за адресою: АДРЕСА_7 . На теперішній час проживає у тому ж будинку, але у кв. АДРЕСА_8 . З часу, як він оселився у вказаному будинку, його сусідка ОСОБА_1 разом із чоловіком – ОСОБА_4 проживали у квартирі АДРЕСА_9 . На момент смерті чоловіка ОСОБА_9 проживала разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_3 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_10 з 19.01.2001. З часу, як він оселився у вказаному будинку, його сусідка ОСОБА_9 разом із чоловіком – ОСОБА_6 проживали у квартирі АДРЕСА_9 . На момент смерті чоловіка ОСОБА_9 проживала разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок також пояснив, що на даний час позивачка продовжує користуватись та піклуватись про зазначене житлове приміщення.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно із положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Як визначено статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За таких обставин суд вважає встановленим той факт, що позивач ОСОБА_9 є спадкоємцем першої черги спадкування, оскільки померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_11 був її чоловіком, та постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно із ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
В силу ст. 328 Цивільного кодексу України власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів; право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або законність набуття права власності не встановлено судом.
Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Тобто, будь-яка особа, з числа спадкоємців, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).
Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Всебічно та повно дослідивши зібрані у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 постійно проживала разом із своїм чоловіком, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка згідно приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому має право на визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на належне її чоловікові нерухоме майно у вигляді 2/5 квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 та нежилого приміщення, магазину непродовольчих товарів АДРЕСА_11 .
В той же час, оскільки нежиле приміщення АДРЕСА_5 було спільною сумісною власністю подружжя у позивача виникло право власності на частку в цьому майні на підставі ч.1 ст. 70 СК України, а також на частку у цьому майні в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .
Таким чином,суд дійшов висновку про задоволення позову  ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, ч. 2 ст. 13, 81, 174, 263-265 ЦПК України, ст.ст 1216, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296, 1298 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради, третя особа: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/5 частин квартири АДРЕСА_6 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на нежиле приміщення, магазин непродовольчих товарів АДРЕСА_11 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину нежилого приміщення АДРЕСА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на частину нежилого приміщення АДРЕСА_5 , як частку у спільному майні подружжя.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );
Представник позивача - адвокат Курячий Андрій Миколайович (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 );
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );
Відповідач –Дніпровської міської ради, ЄДРПОУ 26510514, (адреса місця знаходження: м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75);
Третя особа - Третя дніпровська державна нотаріальна контора, ЄДРПОУ 02890950, (адреса місця знаходження: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22 А).

Суддя:      С.В.Чудопалова