Справа № 560/1513/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

22 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність щодо нерозгляду заяви від 28.10.2025, зобов`язати внести зміни у довідки ВЛК від 01.01.2025 №2 та від 04.02.2025 №713 шляхом виправлення інформації в чатсині зазначення ступеню тяжкості травми відповідно до "Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості", затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370, та зобов`язати вказати, що отримана ним травма є "тяжкою". В обґрунтування позову зазначає, що отримане ним поранення за своїм характером та наслідками відповідає критеріям тяжкого відповідно до Класифікатора №370, що підтверджується медичними документами та висновками ВЛК. Незважаючи на це, у спірних довідках відповідачем без належних підстав визначено легкий ступінь тяжкості травми, що не відповідає фактичним обставинам. Позивач неодноразово звертався із заявами про виправлення зазначених відомостей, однак відповідач рішення по суті не прийняв та зміни не вніс.
У відзиві військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що є позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією. Зазначає, що позивачем не надано доказів оскарження постанов ВЛК до 11 регіональної військово - лікарської комісії чи Центральної військово-лікарської комісії.
У відповіді на відзив позивач заперечує щодо доводів відповідача, посилаючись на те, що ним оскаржується саме протиправна бездіяльність відповідача щодо невиправлення допущеної ним помилки. Водночас, відповідач не надав жодного доказу належного розгляду заяви позивача та прийняття по ній рішення по суті. Наведені у відзиві аргументи зводяться до формального викладення норм законодавства та не спростовують факту неправильного визначення ступеня тяжкості травми. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд виходить з такого.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введений воєнний стан з 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" вирішено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з частиною шостою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зареєстроване у Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, далі - Положення № 402 в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
- встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Відповідно до п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Згідно із положеннями підпункту 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Згідно із положеннями підпункту 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України (абз. 15 п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу I Положення № 402).
Відповідно до п. 2.4.4 п. 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК (абз. 5 п.п. 2.4.5 п. 2.4 розділу I Положення № 402).Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10 розділу І Положення № 402). За змістом п.п. 3.3 глави 3 розділу ІІ Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення». Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я. Відповідно до п.п. 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК. Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
Отже, для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення №402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, а також осіб, раніше визнаних непридатними до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, крім інших, ВЛК Територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Як вбачається зі змісту Положення №402, воно не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК в судовому порядку. У той же час, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК особа має право звернутись до ВЛК вищого рівня зі скаргою на дії чи рішення ВЛК. ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Натомість, оскарженими у судовому порядку можуть бути постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого. 
Судом встановлено, що довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2025 №2 позивачу встановлено діагноз, стан після операції (24.12.2024): мірингопластика зліва, внаслідок вибухової травми (17.06.2024) акубаротравми з травматичною перфорацією лівої барабаної перетинки, при тимчасовому порушенні функції (Т90). Згідно з наказом № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до легких. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно до довідки ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 №713 встановлений діагноз: наслідки вибухової травми (17.06.2024): акубаротравма з розривом лівої барабанної перетинки, ліковано оперативно (24.12.2024): лівобічна мірингопластика у вигляді незарощеної перфорації лівої барабанної перетинки. Згідно з Класифікатором розподілу травми за ступенем тяжкості, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 №370 травма легкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Водночас у матеріалах справи є й інші довідки військово-лікарських комісій, зокрема за №2334 від 16.07.2024, у одному примірнику якої (а.с. 19 зворот) вказано про легкий ступінь тяжкості отриманого поранення, а у іншому (а.с. 21 зворот) вказано, що ступінь тяжкості отриманого поранення є тяжким. Аналогічно у одному примірнику довідки військово-лікарської комісії за №2904 від 16.08.2024 (а.с. 20) вказано про легкий ступінь тяжкості отриманого поранення, тоді як у іншому примірнику цієї ж довідки (а.с. 21) вказано, що ступінь тяжкості отриманого поранення є тяжким. У довідках ВЛК від 27.06.2025 та від 28.07.2025 ( а.с. 30 зворот, 31) зазначається про те, що ступінь тяжкості отриманого поранення є тяжким. 
28.10.2025 представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 з заявою щодо виправлення інформації у довідках ВЛК №2 від 01.01.2025 та №713 від 04.02.2025 у частині класифікації травми за ступенем тяжкості.
Військова частина НОМЕР_1 листом №1171/12281 від 15.11.2025 повідомила про порядок виправлення помилок на підставі наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 (зі змінами), пункту 22.13 глави 22 розділу ІІ зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України №153 від 27.02.2025, однак по суті питання не вирішувала. 
Позивач вважаючи, що його заяву не розглянуто належним чином, звернувся до суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач фактично не погоджується із визначенням ступеня тяжкості отриманої ним травми як легкого, що відображено у довідках ВЛК військової частини НОМЕР_1 №2 від 01.01.2025 та №713 від 04.02.2025. 
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив: "у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі". Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Відтак, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу, ступеню тяжкості травми, ступеню придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії і суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18.
Отже, питання перевірки діагнозу, визначення ступеню тяжкості травми та їх відповідності Класифікатору, затвердженому наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007, належить до дискреційних повноважень військово-лікарських комісій та інших спеціалізованих медичних установ, а не суду. 
Встановлено, що на звернення позивача від 28.10.2025 відповідач у листі від 15.11.2025 фактично обмежився загальним роз`ясненням норм законодавства щодо порядку виправлення технічних помилок та внесення виправлень до документів, однак не прийняв будь - яке рішення по суті заяви, не надав оцінку наведеним у ній доводам та не зазначив чіткий спосіб вирішення питання з урахуванням наданих заявником документів. 
Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що відповідач не оцінює заяву позивача з точки зору вчинення дій стосовно перегляду висновку ВЛК по суті встановленого діагнозу або висновку про ступінь тяжкості отриманої травми. Відповідач посилається виключно на норми, які регулюють порядок виправлення технічних недоліків та помилок у документах, однак ніяк не оцінює зміст документів, стосовно внесення виправлень до яких звернувся заявник. 
Водночас, якщо особа звертається з заявою (клопотанням) про вчинення певних дій, вона очікує на конкретний результат у вигляді задоволення або відмови, які належним і зрозумілим чином обґрунтовані суб`єктом влади. Надання "роз`яснення" норм законодавства замість прийняття рішення по суті питання трактується як протиправна бездіяльність.
Відтак, відповідач повинен був або внести зміни до документів, або надати офіційну відмову з обґрунтуванням, чому саме він не має на це повноважень. В свою чергу лист-роз`яснення не є актом індивідуальної дії та не створює правових наслідків. За таких обставин дії відповідача можна вважати неповними та такими, що не відповідають критерію «добросовісності».
Оскільки відповідачем не забезпечено належного розгляду заяви позивача, що свідчить про протиправну бездіяльність, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.10.2025 з урахуванням наданої судом правової оцінки та прийняти рішення по суті порушеного питання. 
Зважаючи на вказане, позовні вимоги слід задоволити частково. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невирішення по суті заяви позивача від 28.10.2025 про внесення виправлень до довідок військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 №2 від 01.01.2025 та №713 від 04.02.2025 стосовно ОСОБА_1 . 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2025 з урахуванням наданої судом правової оцінки та прийняти рішення по суті порушеного питання відповідно до вимог закону. 
У задоволенні решти вимог позову - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 квітня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок