Справа № 446/2912/25  
Провадження № 3/446/64/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 року м. Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Ляшко О. П., 
за участі секретаря судового засідання – Новосад І.В.
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Хом`як О.Г.
розглянувши матеріали, про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
за ст.124 КУпАП, -
встановив:

04.12.2025 року о 12:00 год., в с. Сапіжанка, Львівського району, Львівської області, вул. Станційна 21А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai Getz» н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_2 , чим порушила п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання викликалась у встановленому законом порядку, але не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку із чим, суд з`ясувавши думку захисника, вважав за можливе розгляд справи здійснити за відсутності ОСОБА_1 . При цьому, суд враховує, що участь особи, яка притягується до відповідальності у такій категорії справ обов`язковою не є, а участь ОСОБА_1 в судовому засіданні забезпечена участю її захисника.
В судовому засіданні захисник Хом`як О.Г. діючи в інтересах ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 не винна у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, виходячи з того, що інший учасник ДТП здійснював обгін автомобіля ОСОБА_1 на перехресті нерівнозначних доріг, не переконавшись у тому, що ОСОБА_1 , яка рухалась попереду по тій самій смузі руху, подала сигнал повороту ліворуч, в результаті чого відбулося зіткнення. На переконання захисника, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , що, свідчить про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до положень ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 та 280 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які має знати кожний водій, що керує транспортним засобом.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.1 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 04.12.2025 року о 12:00 год., в с. Сапіжанка, Львівського район, Львівської області, вул. Станційна 21А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai Getz» н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_2 . При ДТП ніхто тілесних ушкоджень не отримав. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Досліджені судом докази, зокрема відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №531478 від 04.12.2025 року відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано факт ДТП, розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізацію їх пошкоджень, рапорт працівника поліції, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також фотоматеріали з місця події та відеозапис, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, допустимими та достатніми доказами для вирішення питання про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення.
Зазначені докази узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними, отримані та оформлені у порядку, передбаченому процесуальним законом, а тому не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та допустимості.
Пунктом 10.1. України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно п. 10.4 Правил дорожнього руху України вбачається, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Згідно пункту 9.4. ПДР України водієві подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Водночас подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
Згідно пункту 14.3. ПДР України, водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.
Дослідивши описані вище докази, суд дійшов висновку, що характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів підтверджують факт спричинення їх внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , яка під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде небезпечно, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом потерпілого, який рухався в попутному напрямку.
Суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_4 про те, що місце зіткнення знаходиться на перехресті нерівнозначних доріг, та зазначає наступне.
Проаналізувавши дорожню обстановку й обставини, що склалися на відповідній ділянці дороги, дослідивши пояснення обох водіїв — учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також фотознімки з місця події, суд встановив, що на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 грудня 2025 року зображено напрямки руху транспортних засобів і їх розташування після зіткнення. Водночас із розміщення транспортних засобів на проїзній частині вбачається, що вказана ділянка дороги не є перехрестям нерівнозначних доріг, оскільки на ній відсутні відповідні дорожні знаки, які б зобов`язували водіїв керуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть.
Більше того, на проїзній частині наявна дорожня розмітка 1.5, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, що мають дві смуги руху в обох напрямках, дозволяє виїзд на смугу зустрічного руху, а також позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку.
Крім того, щодо зауважень захисника про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини потерпілого, суд зазначає таке. Оскільки дана справа розглядається стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, позбавлений повноважень надавати правову оцінку діям потерпілого ОСОБА_2 , діючи виключно в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, завданням суду є встановлення наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, зазначеним у протоколі, та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів. При цьому суд не вправі виходити за межі обвинувачення, висунутого особі, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи долучену представником потерпілого постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2026 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , суд не бере її до уваги, оскільки ця постанова не має преюдиційного значення для вирішення даної справи.
Тому, виходячи з аналізу доказів у їх сукупності, з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів у момент їх взаємного контакту, а саме того, що удар було завдано передньою правою частиною автомобіля особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у бокову ліву частину автомобіля потерпілого, суд приходить до висновку, що на момент початку маневру повороту ОСОБА_1 автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_2 вже здійснював маневр обгону.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що саме порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, яка, керуючи автомобілем «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, а саме перед поворотом ліворуч, не переконалася в безпечності такого маневру та допустила зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із завданням транспортним засобам механічних пошкоджень. У зв`язку з цим її дії обґрунтовано кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Водночас будь-які інші докази, які спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП суду не надано. Клопотання про призначення експертизи сторонами не заявлялись.
Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням транспортних засобів. За таких обставин у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Частина 11 вказаної статті передбачає, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. 
Враховуючи викладене, а також встановлені судом обставини справи, адміністративне правопорушення було вчинено 04.12.2025 року, у зв`язку з чим передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня його вчинення сплив. За таких обставин, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 9, 38, 40-1, 124, 221, 247, 251, 252, 268, 279, 280, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Повний текст постанови проголошено 13.04.2026 о 14.15 год в залі судових засідань Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області.

Суддя О.П. Ляшко