Справа № 595/248/26
Провадження № 2/595/259/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 

Бучацький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Тхорик І.І.
з участю секретаря судового засідання Єдинак Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ: 
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Дзьоба О.Б., звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 14.12.2015. У шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких згідно вказаного вище рішення суду залишено на її вихованні. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 06.06.2018 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 22 серпня 2018 року вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », також і змінено прізвища дітей. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому розмірі з огляду на те, що він є здоровим та працездатним. Зважаючи на те, що вона не може самостійно забезпечити належний рівень життя дітей, просить позовні вимоги задовольнити. 
Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дзьоба О.Б. в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законм порядку. Від представника позивача, адвоката Дзьоби О.Б., на адресу суду через систему «Електронний суд» 13.04.2026 надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув повторно, про дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву від імені відповідача на адресу суду не надходило.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано, на підтвердження чого позивачка до матеріалів справи долучила копію рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року (№ 595/2335/15-ц), яке набрало законної сили 25 грудня 2015 року. 

Заочним рішенням Бучацького районного суду від 06 червня 2018 року (справа № 595/470/18) ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення набрало законної сили 24 липня 2018 року. 
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 22 серпня 2018 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що 22 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 28. 
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 30 жовтня 2018 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ттериторіального управління юстиції у Тернопільській області 30 жовтня 2018 року, відповідно. 
Згідно довідки № 114 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої адміністратором ЦНАП Бучацької міської ради 23 лютого 2026 року ОСОБА_10 , до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (заявник), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дружина), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дочка), ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (онука), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (онук), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (онук). 
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.
За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України). 
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
За приписами ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком;від 6 до 18 років – 3512 грн.
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і, незважаючи на позбавлення його батьківських прав, зобов`язаний брати участь в їх утриманні.
Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази, які б свідчили про те, що він бере участь в утриманні дітей, як і не надав жодних відомостей щодо свого працевлаштування та розміру доходу. 
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач отримує дохід. 
Однак, докази того, що існують перешкоди для працевлаштування відповідача у матеріалах справи також відсутні.
З огляду на досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачє особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому такий має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільних з позивачкою дітей. 
Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дітей на утримання яких стягуються аліменти, щорічні потреби дітей, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей, які є загальновідомими та не потребують доказування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити і аліменти визначити у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2026 і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дітей та захистить їх права.
Одночасно суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.
Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 430 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 14 квітня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . 

Суддя:	  	І.  І.  Тхорик