Справа № 635/6877/24
Провадження № 1-кп/635/203/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 квітня 2026 року      селище Покотилівка 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження № 12024221160000363 від 02 квітня 2024 року, № 42025222130000029 від 20 березня 2025 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 березня 2024 року в денний час доби ОСОБА_4 маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_7 , побачив на поличці в кімнаті мобільний телефон Redmi10, 2022 року випуску Sea Blue4GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який там залишив ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до полиці, де з метою незаконного особистого збагачення взяв належний ОСОБА_6 мобільний телефон Redmi10 блакитного кольору, залишив помешкання після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 5038,20 гривень.
12 березня 2025 року приблизно о 10:00 ОСОБА_4 прийшов додому до ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, діючи умисно, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , знаючи, що повертати електроінструменти не збирається, повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про те, що йому для ремонту меблів у будинку потрібні дриль DWT IPS 13AL та шуруповерт Baltic CD 12LI, після чого поверне їх, на що остання погодилась. Того ж дня, ОСОБА_8 будучи введеною в оману, передала ОСОБА_4 дриль DWT IPS 13AL, вартістю 1200 гривень та шуруповерт Baltic CD 12LI, вартістю 2607,68 гривень, якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3807,38 гривень.
13 березня 2025 року приблизно о 15:00-15:30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_6 у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_6 мобільним телефоном Redmi10, 2022 Sea Blue4GB RAM 128 GB ROM. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , знаючи, що повертати телефон він не збирається, ОСОБА_4 повідомив потерпілому завідомо неправдиву інформацію про те, що йому потрібен мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого поверне його, на що ОСОБА_6 погодився. Того ж дня, ОСОБА_6 будучи введеним ОСОБА_4 в оману, передав останньому телефон Redmi10, 2022 Sea Blue4GB RAM 128 GB ROM, вартістю 3400 гривень, яким в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, як це зазначено у вироку та підтвердив, що дійсно за адресою: АДРЕСА_2 , він заволодів належними ОСОБА_6 телефонами: 23 березня 2024 року без відома власника узяв з полички у кімнаті телефон НОМЕР_3 , 2022 року випуску Sea Blue4GB ROM; 13 березня 2025 року попросив у ОСОБА_6 телефон Redmi10, 2022 Sea Blue4GB RAM 128 GB ROM та не повернув. 12 березня 2025 року попросив у ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , інструменти: дриль DWT IPS 13AL та шуруповерт Baltic CD 12LI, які не повернув. Отримане майно продав. 
З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 наступним чином:
за епізодом 23 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, при цьому суд виключає повторність, як кваліфікуючу ознаку, оскільки кримінальні провадження за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України у відношенні обвинуваченого закриті на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;
за епізодом від 12 березня 2025 року щодо заволодіння майном ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);
за епізодом від 13 березня 2025 року щодо заволодіння майном ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. 
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому. 
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не засуджений, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується посередньо, скарг та заяв відносно ОСОБА_4 не надходило; за висновком судово-психіатричної експертизи № 221 від 27.03.2025, ОСОБА_4 страждає на хронічне психіатричне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період якому відповідають правопорушення, перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок, нетяжкий та тяжкий злочин, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність за кожне вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.
З урахуванням особи обвинуваченого, який не засуджений, свою вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, потерпілі претензій матеріального характеру не мають, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: коробку від мобільного телефона Redmi10, мобільний телефон Redmi10, 4GB RAM 128 GB ROM синього кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , коробку від мобільного телефона Redmi10, 4GB RAM 128 GB ROM, та товарний чек, які передані на зберігання ОСОБА_6 - повернути останньому.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя          ОСОБА_1