Єдиний унікальний номер 205/1006/26
Номер провадження2/205/2207/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді - Терещенко Т.П., 
за участю секретаря судового засідання – Мадьонової Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 травня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , а також ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» було укладено договір кредиту та страхування №Z06.00400.005204412, за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 49 999 грн., включаючи витрати на страховий платіж у сумі 4 337,81 грн., з датою повернення кредиту 02 травня 2021 року. Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 49 999 грн., яких за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 4 337,81 грн. Відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково в сумі 7 398,30 грн. Станом на 02 травня 2021 року заборгованість відповідача перед банком становить 81 327,30 грн. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, за умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року. Зазначає, що у відповідності до ст. 625 ЦК України та з урахуванням п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України ТОВ «Санфорд Капітал» нараховано інфляційні втрати в сумі 6 557,04 грн., а також три проценти річних у сумі 1 985,28 грн. за період з 03 травня 2021 року (дата закінчення строку дії кредитного договору) до 23 лютого 2022 року включно. На підставі вищезазначеного, представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму заборгованості в розмірі 89 869,62 грн., з яких: 47 620,52 грн. – заборгованість за осиновим боргом; 33 706,78 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 6 557,04 грн. - інфляційні втрати; 1 985,28 грн. - три проценти річних, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і оплати професійної правничої допомоги в сумі 7 200 грн.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 лютого 2026 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності сторін.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.
06 квітня 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 02 травня 2019 року між АТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Z06.00400.005204412 за яким позивач надав позичальнику грошові кошти у сумі 49 999 грн., включаючи витрати на страховий платіж у сумі 4 337,81 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту і строком кредиту 24 місяці та датою повернення 02 травня 2021 року (а. с. 54).
Матеріали справи також містять паспорт споживчого кредиту, який є додатком до договору кредиту і страхування №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року, та який містить підпис відповідача, в якому зазначено, зокрема, основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки і орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту (а. с. 77).
Банк виконав свої зобов`язання надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наявним у матеріалах справи ордером-розпорядженням №1 від 02 травня 2019 року про видачу кредиту (а. с. 75).
Також судом встановлено, що наявна в матеріалах виписка по рахунку № НОМЕР_1 за період з 02 травня 2019 року по 16 листопада 2023 року свідчить про користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_1 (а. с. 78-79).
З матеріалів справи вбачається, що згідно з складеної станом на 16 листопада 2023 року АТ «Ідея банк» довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року, у відповідача наявна заборгованість в загальному розмірі 119 223,86 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом – 47 620,52 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками – 33 706,78 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 37 896,56 грн. (а. с. 48).
Матеріалами справи також підтверджено, що 16 листопада 2023 року АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» уклади договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало за плату, а ТОВ «ФК «Сонаті» прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року, що підтверджується реєстром боржників від 16 листопада 2023 року до вищевказаного договору факторингу (а. с. 39-45, 49-53).
Також матеріали справи містять платіжну інструкцію від 17 жовтня 2023 року на суму 200 000 грн., щодо сплати гарантійного внеску згідно з договором про участь у торгах б/н від 17 жовтня 2023 року, а також від 17 листопада 2023 року на суму 2 795 777 грн. щодо фінансування відступлення права вимоги за договором факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року (а. с. 15-16).
Крім того, судом встановлено, що 29 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» уклали договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сонаті» передало (відступило) ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року, що підтверджується реєстром боржників від 29 грудня 2023 року до вищевказаного договору факторингу (а. с. 32-38, 47).
Відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій: №13 від 29 грудня 2023 року на суму 30 000 грн., №1 від 28 лютого 2024 року на суму 500 000 грн., №3 від 29 лютого 2024 року на суму 1 900 000 грн., №4 від 29 лютого 2024 року на суму 403 447,18 грн., №5 від 29 лютого 2024 року на суму 100 000 грн. ТОВ «Санфорд Капітал» було сплачено ТОВ «ФК «Сонаті» у рахунок оплати за договором факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року (а. с. 17-21).
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим парагра-фом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг у доведенні своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено факти укладення між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору №Z06.00400.005204412 від 02 травня 2019 року, отримання відповідачем грошових коштів за його умовами, а також непогашення відповідачем заборгованості за вказаним кредитним договором у повному обсязі.
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФК «Сонаті», яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України.
Тобто, судом встановлено що ТОВ «Санфорд Капітал», є новим кредитором за кредитним договором, а також те, що до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
З приводу вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Так, згідно з розрахунком наданим позивачем: сума інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань відповідачем за період з 03 травня 2021 року до 23 лютого 2022 року включно становить 6 557,04 грн.; сума 3% річних від простроченої суми 1 985,28 грн.
Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право на застосування наслідків порушення зобов`язання відповідно до положень статті 625 ЦК України, а з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 6 557,04 грн. та 3% річних в розмірі 1 985,28 грн. за період 03 травня 2021 року до 23 лютого 2022 року у заявленому позивачем розмірі.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Також згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, який укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», в особі керуючого партнера Маслюженка М.П., який діє на підставі статуту та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №3332 від 28 квітня 2017 року, ордера на надання правничої допомоги Серії АЕ №1310920 від 19 серпня 2024 року; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №5 від 05 травня 2025 року на загальну суму 7 200 грн. (а.с.14,22-28, 55).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7 200 грн. не відповідають у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних правових (юридичних) послуг та їх необхідністю, обсягом наданих адвокатом послуг.
Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено частково, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу, а тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до суми 2 000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю, необхідністю у цій справі та пропорційності задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 16, 512-514, 626, 628, 638, 648, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (код ЄДРПОУ 43575686) суму заборгованості в розмірі 89 869,62 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом – 47 620,52 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками – 33 706,78 грн.; інфляційних втрат – 6 557,04 грн.; три проценти річних – 1 985,28 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (код ЄДРПОУ 43575686) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», код ЄДРПОУ 43575686, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, прим. 68, 69.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко