Справа № 752/78/26 
Провадження №: 3/752/933/26 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 березня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Згідно протоколу, 11.12.2025 о 04-45 год. в м. Києві по вул. Васильківська, 20, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Пежо н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотест «Драгер» відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адвокатом Харчуком О.П. подано клопотання про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Сторона захисту вважала, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , заперечує проти протоколу та не визнає своєї вини. Із пояснень ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в ході спілкування з працівниками поліції, останні спровокували його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом роз`яснення того, що він має законне право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказані вище пояснення повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом (час відеозапис 05:55 хв.; 06:25 хв.)
Вказані вище обставини прямо вказують на той факт, що працівник поліції фактично видав ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за альтернативний законний варіант своєї поведінки, чим створив у ОСОБА_1 , хибне враження правомірності такої поведінки. Та обставина, що працівник поліції інформує ОСОБА_1 , що він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, достеменно усвідомлюючи про наслідки такої відмови, свідчить про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій, що є порушенням Закону України «Про національну поліцію» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також недопустимість доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 .
Крім того, обов`язковою умовою вимоги поліцейського до водія про проходження огляду є її законність та обґрунтованість, а також відповідність встановленому порядку. Направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених Інструкцією, ознак сп`яніння. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 537378 від 11.12.2025 року інспектор поліції зазначає, що підставою для огляду проведення огляду на стан сп`яніння стало те, що нібито у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей.
Однак, таке твердження інспектора патрульної поліції є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки із наявного в матеріалах справи відеозапису з портативних нагрудних відео реєстраторів вбачається, що будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , відсутні. З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що він на протязі усього часу спілкування із працівниками патрульної поліції, поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці його рук не тремтять та він має цілком природне забарвлення шкіряного покриву. ОСОБА_1 на початку відеозапису заперечує факт вживання алкоголю. Крім того, такої ознаки як «почервоніння очей» Інструкція 1452/735 не містить. 
Також, ОСОБА_1 , наголошує на тому, що з метою доведення незаконності дій працівників поліції він після складання протоколу самостійно направився до Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради для проходження огляду на стан сп`яніння. Так, за результатами огляду та проведенням лабораторних досліджень крові було видано акт №77 хіміко-токсикологічних досліджень згідно якого було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває тверезий, оскільки у крові етанолу виявлено не було, що підтверджує незаконність та необгрунтованість вимоги з боку працівників поліції. Таким чином, беручи до уваги результати хіміко-токсикологічних досліджень, а також зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 , будь-яких ознак сп`яніння, вимога з боку працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною, а тому у його не виникало обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, із пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що під час складання відносно нього протоколу, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і права на захист. Вказане документально підтверджує справжню ситуацію на місці події, зокрема факт того, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його права та обов`язки, в тому числі і права на захист. З вище викладеного вбачається, що працівниками поліції було грубо порушено приписи вищезазначених норм законодавства та положень Конституції України, що призвело до порушення права ОСОБА_1 , на професійну правничу допомогу. Таким чином, порушення права ОСОБА_1 , на професійну правничу допомогу, передбаченого ст.59 Конституції України, свідчить про недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи.
Також захист вказував, що особа, яка направляється на огляд має бути ознайомлена, зі змістом вказаного направлення, оскільки вказаний документ є сурової форми і зокрема містить інформацію про заклад охорони здоров`я куди особу направляють на огляд, дані такої особи та підстави направлення такої особи на огляд. Проте, в порушення вказаних вище вимог Інструкції №1452/735, співробітники поліції не ознайомлювали підзахисного зі змістом направлення на огляд в закладі охорони здоров`я та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння згідно направлення форма якого наведена у додатку 1 до Інструкції №1452/735. Направлення, яке міститься в матеріалах справи не містить жодних відомостей про те що підзахисний був ознайомлений з його змістом або ж воно було вручено йому під підпис. ОСОБА_1 стверджує, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом. На наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано складання даного направлення. Таким чином, вказані вище обставини свідчать про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції №1452/735 в частині направлення підзахисного на огляд на стан в закладі охорони здоров`я, а також в черговий раз вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Крім того, адвокатом вказувалось, що  ОСОБА_1 , офіційно працює в ТОВ «Логістик Профсервіс» на посаді водія а/т засобів з міжнародних перевезень, має свідоцтво, що підтверджує компетентність водія транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів, позитивно характеризується.
До клопотання надано скаргу від 26.01.2026 подану до УПП в місті Києві ДПП щодо протиправності дій поліцейських при складенні протоколу ЕПР1 № 537378 відносно ОСОБА_1 , акт № 77 хіміко-токсикологічних досліджень від 11.12.2025 Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради, згідно якого у ОСОБА_1 у крові етанолового спирту не виявлено, рекомендаційний лист, наказ про призначення ОСОБА_1 водієм а/т засобів з міжнародних перевезень, свідоцтво про підтвердження професійної компетентності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Порядок проведення огляду водія регламентований нормами ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), та Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі -Порядок №1103).
Зокрема ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п.п. 6, 7 І розділу Інструкції Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Поліцейськими не в повній мірі дотримано вимог Інструкції та Закону.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що у своїй прецедентній практиці під час оцінки доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey, п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.
Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.
Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п. 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання зі сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
При цьому, докази, здобуті внаслідок підбурювання особи до вчинення правопорушення, відповідно до зазначеної вище практики ЄСПЛ, визнаються недопустимими доказами.
З оглянутого у судовому засіданні відеозапису з бодікамер інспектора вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що заблукав, його так навігатор завів, він їде з ОСОБА_2 до Умані, нічого не вживав. Поліцейським зазначається, що у ОСОБА_1 наявний запах алкоголю, на питання поліцейського, чи готовий пройти огляд за допомогою «Драгер», відповідає «без проблем». В подальшому, у ОСОБА_1 питають чи буде він проходити огляд за допомогою «Драгера», або поїде до лікаря нарколога, та вказують, що ОСОБА_1 може відмовитись від огляду, що це його право. ОСОБА_1 заперечує, що вживав алкоголь, вказує, що не спав довго, їхав додому до дружини.
Під час складення протоколу ОСОБА_1 права не роз`яснювались, направлення на огляд не видавалось.
Таким чином, на переконання суду, поведінка поліцейських, які замість виконання вимог Інструкції, проведення огляду або направлення особи на такий огляд, яка першочергово погоджувалась на проходження огляду, роз`яснення ОСОБА_1 його право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто здійснення роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності прав, які законодавством не передбачені, свідчить про провокацію вчинення правопорушення, оскільки особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій. Зазначені обставини вказують на те, що працівники поліції своїми діями сприяли тому, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 після складення протоколу в цей же день було пройдено огляд на стан сп`яніння, за результатами огляду та проведенням лабораторних досліджень крові було видано акт №77 хіміко-токсикологічних досліджень згідно якого було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває тверезий, оскільки у крові етанолу виявлено не було.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суд,
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Н.Ю.Дмитрук