КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року справа №320/59545/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку ,

встановив:
Зміст позовних вимог.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №804/26-15-24-01-21-13/3431207004 від 13.06.2025 року про виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку. 
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 31.12.2024 року.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 року застосовано заходи забезпечення позову.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 року призначено судове засідання щодо розгляду питання скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 року в судовому засіданні 13.04.2026 відмовлено в скасуванні заходів забезпечення позову.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є платником єдиного податку другої групи оподаткування за ставкою 20% та перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві. 13.06.2025 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято рішення №804/26-15-24-01-21-13/ НОМЕР_1 про виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з реєстру платника єдиного податку.
Позивач не погоджується з рішенням контролюючого органу, яким позивача виключено з реєстру платника єдиного податку, та вважає, що останнє підлягає скасуванню, відтак просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
19.12.2025 року від уповноваженого представника Головного управління ДПС у м. Києві надійшов письмовий відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останнє просить суд у задоволенні позову відмовити.
Так, сторона відповідача вказує, що 02.05.2025 складено Акт № 802/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 за результатами проведення камеральної перевірки, в ході якої виявлено порушення позивачем умов застосування спрощеної системи оподаткування, а саме абз.1-3 п.п.298.2.3 п.292.2 статті 298 Податкового кодексу України(перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу). Сума перевищення обсягу доходу становить 3731,00 грн.
За результатами перевірки ухвалено прийнято рішення №804/26-15-24-01-21-13/ НОМЕР_1 про виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з реєстру платника єдиного податку. Відповідач вваажає рішення правомірним, позовні вимоги необґрунтованими та просить у позові відмовити. 
26.12.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що позивачем фактично не було перевищено обсяг річного доходу у 2024 році. Так, 28.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця. Однак, при подачі декларації ФОП ОСОБА_1 було допущено технічну помилку у відображенні показників доходу. У декларації було помилково зазначено дохід у розмірі 5 925 131,00 грн. При цьому фактичний дохід за звітний рік склав лише 5 906 928,00 грн, що підтверджується обліковими даними. Таким чином, оскільки дохід Позивача за звітний рік не перевищив встановленого ПК ліміту, вона не зобов`язана була подавати заяву щодо переходу на застосування іншої ставки з першого числа місяця, наступного за податковим (звітнім) кварталом у якому відбулось таке перевищення.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Встановлені судом фактичні обставини справи. 
Відповідно до виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №527759986882 від 19.09.2024 року та №475010942472 від 23.05.2025 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18.09.2024.
ФОП ОСОБА_1 була платником єдиного податку другої групи, що не оскаржується відповідачем.
28.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця, відповідно до якої загальна сума доходу за звітний (податковий) період, а саме 2024 рік, становила 5 925 131,00 грн.
10.09.2025 року ФОП ОСОБА_1 було подано уточнюючу декларацію за 2024 рік, у якій виправлено всі показники та відображено дохід, який був нею отриманий за календарний рік у сумі 5 909 966,00 грн.
02.05.2025 року ГУ ДПС у м. Києві провело камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 умов застосування спрощеної системи, за результатами якої складено акт №802/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 від 02.05.2025 року.
Проведеною камеральною перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: абз. 1-3 п.п. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 ПК України (перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу). Сума перевищення обсягу доходу становить 3731,00 грн.
13.06.2025 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято оскаржуване рішення №804/26-15-24-01-21-13/ НОМЕР_1 про виключення Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку. 
Вищезазначеним рішенням встановлено, що ФОП перевищено протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснено перехід на застосування іншої ставки відповідно до абз. 1 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Кодексу. 
Відповідно до рішення від 13.06.2025 №804/26-15-24-01-21-13/ НОМЕР_1 датою виключення з реєстру платника єдиного податку є 31.12.2024 року.
Заявою від 11.09.2025 ФОП ОСОБА_1 просила врахувати подану уточнюючу декларацію за 2024 рік, скасувати рішення про її перехід на загальну систему оподаткування, залишити її платником єдиного податку 2 групи з 01.01.2025. 
Листом від 08.10.2025 №89409/6/26-15-24-01-21-06 ГУ ДПС у м. Києві було відмовлено у задоволенні поданої заяви.
Не погоджуючись із вказаним рішенням про виключення з реєстру платника єдиного податку позивачка звернулася до суду із цим позовом.
Релевантні джерела права та практика їх застосування.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI.
Спрощена система оподаткування обліку та звітності унормована главою 1 розділу XIV ПК України. 
Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. 
Абзацом 1 п. 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. 
Згідно з п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. 
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. 
Згідно з п. 299.2 ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку. 
За змістом п.п. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу. 
Підпунктом 1 п.п. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення. Отже, однією з підстав для виключення з реєстру платників єдиного податку є перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення. 
В свою чергу, відповідно до абз. 1 п. 299.11.ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. 
У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом. 
Щодо правомірності прийняття рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку за результатами проведення камеральної перевірки.
Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених главою 1 розділу XIV ПК України, можливе лише під час проведення перевірок.
Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Предметом камеральної перевірки також може бути: своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти; своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.14 статті 141 цього Кодексу, а також своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на доходи фізичних осіб, визначеного відповідно до підпункту 177.5.1-1 пункту 177.5 статті 177 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до абз. 1 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Як зазначав суд вище, 28.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця. 
Однак, вважаючи, що при подачі декларації ФОП ОСОБА_1 було допущено технічну помилку у відображенні показників доходу у розмірі 5 925 131,00 грн, позивачем 10.09.2025 року ФОП ОСОБА_1 було подано уточнюючу декларацію за 2024 рік, у якій виправлено всі показники та відображено дохід, який був нею отриманий за календарний рік у розмірі 5 909 966,00 грн.
Ключовим питанням, яке має вирішити суд є питання правомірності проведення камеральної перевірки, за результатами якого прийнято оскаржуване рішення, оскільки відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.02.2020 року у справі №826/17123/18 незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Суд звертає увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 року у справі № 805/1396/17-а, від 05.02.2019 року у справі № 805/206/17-а, від 24.01.2019 року у справі № 813/1346/18, від 05.06.2018 року у справі № 813/4266/17 реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована у спосіб виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Водночас ухвалення контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в процесі останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування
Указана правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 18.03.2025 року у справі №160/21398/24, де окрім іншого зазначено, що відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Повертаючись до обставин, цієї справи суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача, а акт перевірки за результатами, якого прийняте спірне рішення взагалі не містить інформації щодо виду та підстав такої перевірки.
Подана позивачем первинна звітна податкова декларація за 2024 рік сама по собі не може свідчити про перевищення граничного обсягу доходу, оскільки її дані підлягають перевірці та уточненню на підставі первинних документів під час документальної перевірки.
Саме за результатами такої перевірки контролюючий орган може робити правові висновки про дотримання чи порушення платником вимог податкового законодавства. 
Крім того, суд звертає увагу, що у подальшому позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію, у якій відображено інший річний дохід, що не перевищує обсяг, установлений Податковим кодексом України для відповідної групи платників єдиного податку.
Однак, указану обставину контролюючий орган не досліджував, а обмежився лише наданням відповіді на заяву позивачки, що становить звичайну ділову переписку.
Таким чином, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про те що рішення Головного управління Державної податкової служби в м. Києві №804/26-15-24-01-21-13/3431207004 від 13.06.2025 було прийнято не у спосіб встановлений законом, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у м. Києві №804/26-15-24-01-21-13/3431207004 від 13.06.2025 року про виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ДІС у м. Києві поновити реєстрацію суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 299.11. ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Разом з тим, нормами ПІК України не передбачена можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, з врахуванням наведених вище обставин, та оскільки Рішення №804/26-15-24-01-21-13/ НОМЕР_1 від 13.06.2025 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є протиправним, тому з метою ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у реєстрі платників єдиного податку з 31.12.2024 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
На підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. 
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ТАСКОМБАНК» від 20.11.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
1. Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №804/26-15-24-01-21-13/3431207004 від 13.06.2025 року про виключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку. 
3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 31.12.2024 року.
4. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) за рахунок державних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім грн) 00 коп.
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.