РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року	Справа № 496/2148/25	
 	Номер провадження 2/495/389/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Волкової Ю.Ф.,
із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,
встановив:
датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
1.1. Стислий виклад обставин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що відділом державно реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 серпня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 7822 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
За фактом смерті Державним нотаріусом другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеській області було відкрито спадкову справу № 43/2022 номер справи у нотаріуса, 70388575 номер справи у спадковому реєстрі.
З метою встановлення місця відкриття спадщини та спадкоємців, які прийняли спадщину, шляхом постійного проживання із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, нотаріусу було надано довідку від 12.04.2023 за № 247 видана Маяківською сільською радою Одеського району Одеської області відповідно до приписів ч. З ст. 1268 ЦК України.
Як вбачається з довідки від 12.04.2023 за № 247, на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 разом з померлим були зареєстровані:  син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з померлим за вказаною адресою був зареєстрований, але понад 7 років, фактично не проживав, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані факти підтверджуються довідками від 21.03.2025 р. за № 93, від 21.03.2025 за № 94, видані Маяківською сільською радою Одеського району. Як вбачається із вище вказаних довідок, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з березня 2015 року за даною адресою не проживає, з покійним батьком гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спільне господарство не вів.
У зв`язку із реєстрацією Відповідача разом із померлим, відповідно до приписів ч. З ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 згідно чинного законодавства вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. ОСОБА_1 державний нотаріус не відмовляв йому у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на його частину. Натомість, Позивач не має можливості оформити ту частину спадщини від якої не міг відмовитись його брат ОСОБА_2 , так як постійно проживає у Польщі або отримати свідоцтво.
1.2. Відповідач направив до суду заяву (вх. від 24.07.2025) про визнання позову.
2.Рух справи.
16.05.2025 до суду подано вищезазначену позовну заяву.
Ухвалою суду від 21.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 14.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.
Позивач та представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяву в якій просять розгляд справи здійснювати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить суд розгляд справи здійснювати у його відстуність.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
4. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що відділом державно реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 серпня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 7822 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
За фактом смерті Державним нотаріусом другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеській області було відкрито спадкову справу № 43/2022 номер справи у нотаріуса, 70388575 номер справи у спадковому реєстрі.
З метою встановлення місця відкриття спадщини та спадкоємців, які прийняли спадщину, шляхом постійного проживання із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, нотаріусу було надано довідку від 12.04.2023 за № 247 видана Маяківською сільською радою Одеського району Одеської області відповідно до приписів ч. З ст. 1268 ЦК України.
Як вбачається з довідки від 12.04.2023 за № 247, на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 разом з померлим були зареєстровані:  син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ; син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Отже, разом з померлим за вказаною адресою був зареєстрований, але понад 7 років, фактично не проживав, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дані факти підтверджуються довідками від 21.03.2025 р. за № 93, від 21.03.2025 за N° 94 видані Маяківською сільською радою Одеського району. 
Як вбачається із вище вказаних довідок, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з березня 2015 року за даною адресою не проживає, з покійним батьком гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спільне господарство не вів.
У заяві про визнання позову відповідач повідомив, що у 2022 році виїхав у Польщу і там постійно проживає. ОСОБА_2 з березня місяця 2015 року не повертався до України та знов державний кордон не перетинав.
До складу спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 входять земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які померлим були успадковані після смерті його батька ОСОБА_4 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2012 року зареєстрований в реєстрі за № 58, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 59165665, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права за № 197792774, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2012 року зареєстрований в реєстрі за № 59, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 59166890, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права за № 197808434
5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено,що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються (зачіпаються) його права та законні інтереси, а суд має - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17).
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання брата такими, що не прийняли спадщину,посилався на те, що він, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , бажає прийняти спадщину на все майно, усно звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак з листа нотаріуса вбачається, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані крім позивача, син померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такими, що прийняли спадщину. Тому для видачі свідоцтва на цілу частку спадкового майна відсутні правові підстави. 
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину,склад спадкового майна, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Виходячи зі змісту позову, позивач фактично намагається довести своє право на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважаючи себе єдиним спадкоємцем першої черги після смерті останнього. При цьому, існують перешкоди в оформленні спадкових справ у нотаріальному порядку, про що свідчить лист нотаріуса.
Перелік судових способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорювані відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа,такі від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року, у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17, від 26 липня 2023 року у справі №641/3893/20).
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.
Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.
Підстава позову - це юридичні факти(фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.
Предметом позову ОСОБА_1 визначив вимогу про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після смерті батька.
Отже, предметом заявлених вимог є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою належного оформлення позивачем спадщини після смерті матері.
Однак, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач фактично намагається довести те, що лише він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.
Ураховуючи викладене, заявлені в цій справі позовні вимоги про встановлення факту не проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання та визнання осіб такими, що не прийняли спадщину, не відповідають належному способу захисту.
Суд звертає увагу на те, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання права власності на спадкове майно, однак таких вимог позивач не заявляв.
За таких обставин відсутні підстави для застосування обраного позивачкою способу захисту, оскільки він не відновлює будь-яких порушених прав та інтересів позивачки і не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 26 липня 2023 року у справі № 641/3893/20 та від 02 квітня 2025 року у справі № 751/344/23, від 26.02.2025 року у справі № 496/476/22.
Факти, про які позивач просить ухвалити рішення у цій справі щодо постійного не проживання відповідачів із спадкодавцем та визнання осіб такими, що не прийняла спадщину, підлягають встановленню при розгляді позову про визнання права власності на спадщину.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18).
Під час розгляду цієї справи судом також застосовано правові висновки сформовані у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 496/476/22.
За наведених підстав, суд приходить висновку про відмову у позові.
Керуючись статтями 182, 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261-1265, ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76, 81, 82, 200, 206, 211, 223, 258-259 ЦПК України, суд 
ухвалив:
у задоволенні позову відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
позивач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; 
відповідач:  ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Дата складення повного судового рішення 12.03.2026.

Суддя Ю.Ф. Волкова