РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/19325/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 :
від 13.02.2025 № 1155/1АГД «Про призначення спеціального розслідування за фактом здійснення суїциду лейтенанта ОСОБА_2 »;
від 10.03.2025 № 1745АГД «Про продовження терміну проведення розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2025 року № 1155/1 АГД»;
від 26.03.2025 № 2075/ОД «Про результати проведення спеціального розслідування для з`ясування причин і обставин смерті внаслідок самогубства лейтенанта ОСОБА_2 »;
акт проведення спеціального розслідування смерті (лейтенанта ОСОБА_2 );
- зобов`язати відповідача ініціювати перед вищим командуванням, в підпорядкуванні якого знаходиться військова частина НОМЕР_1 , проведення спеціального розслідування випадку смерті лейтенанта ОСОБА_2 , з дотриманням вимог розділу III Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, з урахуванням висновків суду, та скласти за його результатами відповідні акти.
Позов обґрунтовано тим, що 25.05.2024 сина позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було призвано на військову службу за мобілізацією. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2024 №56 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду оперативного чергового групи узагальнення обстановки штабу управління в/ч НОМЕР_1 . Зі змісту акта проведення спеціального розслідування смерті, лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 17.00 07.02.2025, перебуваючи на основному командному пункті військової частини НОМЕР_1 , в санітарному вузлі, на 2-му поверсі, в районі виконання завдань, згідно бойового розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 03.12.2024 №313/1908/13950т, в АДРЕСА_1 , лейтенант ОСОБА_3 здійснив акт суїциду, одним пострілом з табельної зброї (пістолет VZ-82 № НОМЕР_2 ) в голову. Ознайомившись з матеріалами відповідного службового розслідування смерті ОСОБА_3 , позивач стверджує, що воно проведене з істотним порушенням процедури (призначене неналежною посадовою особою, проведено неповноважним складом комісії), а його висновки є необґрунтованими та передчасними, зокрема в частині об`єктивності встановлення причин смерті військовослужбовця. Викладене у акті розслідування та наказі відповідача формулювання причин та обставин смерті військовослужбовця ОСОБА_3 позбавляє членів його сім`ї права на отримання соціальних виплат, пов`язаних з його загибеллю. Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 27.10.2025 позовна заява залишалася без руху, позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 17.11.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про причини неподання суд не повідомив. Жодних клопотань про продовження відповідного строку для його подання до суду не надходило.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2024 № 56, молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», з 25.04.2024 призначено на посаду оперативного чергового групи узагальнення обстановки штабу управління (ВОС – 0210003) та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення. Вважається таким, що з 25.05.2024 прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків із посадовим окладом за тарифним розрядом 17 у сумі 4090 гривень на місяць, ШПК «старший лейтенант».
Згідно зі сповіщенням сім`ї від 08.02.2025 № 37, лейтенант ОСОБА_3 вчинив самогубство (пострілом з табельної зброї в голову) ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Родинське Покровського району Донецької області.
Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане Сарненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.04.2025.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2025 № 1155/1-АГД призначено спеціальне розслідування щодо оперативного чергового групи узагальнення обстановки штабу управління військової частини НОМЕР_1 — лейтенанта ОСОБА_3 — за фактом смерті, що сталася 07.02.2025. Проведення спеціального розслідування доручено офіцеру групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень військової частини НОМЕР_1 молодшому лейтенанту ОСОБА_4 у строк до 10.03.2025.
25.03.2025 (вх. № 6564) командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 затверджено акт проведення спеціального розслідування смерті (форма НВ-2), відповідно до якого комісія дійшла висновку, що лейтенант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 вчинив самогубство (одним пострілом з табельної зброї (VZ-82 № НОМЕР_2 ) у голову). Встановлено, що подія пов`язана з проходженням військової служби, однак не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Стороннього втручання, яке могло призвести до самогубства, не виявлено. Прямої вини інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено. Даний нещасний випадок (смерть) визнано таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби та не потребує складання акта за формою НВ-3.
За результатами спеціального розслідування командиром військової частини видано наказ № 2075-ОД від 26.03.2025 «Про результати проведення спеціального розслідування для з`ясування причин та обставин смерті внаслідок самогубства лейтенанта ОСОБА_3 », у якому зазначено, що спеціальне розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2025 № 1155/1-АГД, вважати завершеним. Визнано факт смерті (самогубства), що стався 07 лютого 2025 року з лейтенантом ОСОБА_3 у районі міста Родинське Покровського району Донецької області, встановленим та таким, що пов`язаний із проходженням військової служби, але не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача щодо призначення розслідування та рішеннями щодо результатів його проведення, позивач звернулась з позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Одним із основних державних обов`язків є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закон № 2232-XII визначено, що початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24 цього Закону).
Згідно частини 4 статті 24 Закону № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) (п. 1 ч. 4 ст. 24 цього Закону); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби (п. 2 ч. 4 ст. 24 цього Закону); поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) (п. 3 ч. 4 ст. 24 цього Закону); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою (п. 4 ч. 4 ст. 24 цього Закону); під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (п. 5 ч. 4 ст. 24 цього Закону).
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 №332 (далі - Інструкція №332).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Пунктом 2 Інструкції №332 передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:
терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я;
негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;
зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Згідно з п. 5 Розділу II Інструкції №332, командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції. 
Командир також має протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця.
Відповідно до пункту 7 Розділу 2 Інструкції №332 нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.
Пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції №332 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців. Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно пункту 2 Розділу ІІІ Інструкції №322, про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за формою НВ-1: безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо).
Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції №322, командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.
До складу комісії зі спеціального розслідування включаються:
один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня;
начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники;
начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок;
командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок;
представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу;
представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.
Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло від двох до чотирьох військовослужбовців включно або травмовано від чотирьох до дев`яти військовослужбовців включно, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказами: Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, командувача об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачів видів, родів військ (сил) Збройних Сил України.
Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло п`ять і більше військовослужбовців або травмовано десять і більше військовослужбовців, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказом Міністерства оборони України або Головнокомандувача Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 4 Розділу ІІІ Інструкції №332, спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.
Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. У цьому разі в актах за формою НВ-3 замість підписів членів комісії з розслідування робиться запис: «Складено відповідно до акта спеціального розслідування».
Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції №332, на вимогу комісії зі спеціального розслідування командир (начальник) військової частини, де стався нещасний випадок, зобов`язаний:
зробити за потреби фотознімки місця нещасного випадку, пошкодженого об`єкта, устаткування, інструмента, а також надати комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали;
створити належні умови для роботи комісії (забезпечення транспортом, засобами зв`язку, службовими приміщеннями, оргтехнікою);
провести у разі настання нещасного випадку внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння) військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби медичне обстеження всього особового складу підрозділу військової частини, у якому сталося захворювання (отруєння);
організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування нещасного випадку;
забезпечити проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків.
Члени комісії зі спеціального розслідування мають право одержувати письмові та усні пояснення (опитування) військовослужбовців і працівників військової частини та свідків події.
Члени комісії зі спеціального розслідування за можливості повинні зустрітися з потерпілими військовослужбовцями або членами їх сімей, розглянути на місці соціальні питання або внести пропозиції щодо їх вирішення відповідним органам, а також надати роз`яснення військовослужбовцям або членам їх сімей стосовно їх прав і належних компенсацій відповідно до законодавства України.
Крім того, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил врегульовані Розділом V Інструкції №332.
Згідно з пункту 8 Розділу V Інструкції №332 посадова особа, яка призначила розслідування нещасного випадку, має право за клопотанням голови комісії з розслідування нещасного випадку подовжити строк проведення розслідування понад встановлений до 20 днів, а в разі настання випадків, зазначених у пункті 1 розділу III цієї Інструкції,- до 45 днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків, із зазначенням у наказі обґрунтованих причин подовження розслідування.
Із аналізу наведених правових норм слідує, що випадок смерті військовослужбовця підлягав спеціальному розслідуванню комісією з розслідування нещасного випадку відповідно до вимог Інструкції№ 332.
Згідно з п. 3 розділу III Інструкції № 332, до складу комісії зі спеціального розслідування включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня; начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.
Судом встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 13.02.2025 №1155/1АГД «Про призначення спеціального розслідування за фактом здійснення суїциду лейтенанта ОСОБА_3 ». Проте, всупереч вимогам п.3 розділу III Інструкції № 332 розслідування випадку смерті ОСОБА_3 було призначено наказом командира самого ж відповідача, а не наказом командира органу військового управління вищого рівня. Тобто, розслідування призначене не уповноваженою посадовою особою.
Матеріали розслідування не містять відомостей про направлення відповідачем на адресу Командира (начальника) органу військового управління вищого рівня за підпорядкованістю письмового повідомлення про випадок смерті військовослужбовця, за формою НВ-1, обов`язковість якого передбачена п. 2 розділу III Інструкції № 332. Таким чином, всупереч вимог Інструкції відповідачем не було ініційовано проведення саме спеціального розслідування випадку загибелі військовослужбовця.
Аналіз наказів відповідача від 13.02.2025 №1155/1АГД про призначення розслідування та від 26.03.2025 №2075ОД про результати його проведення свідчить, що проведення спеціального розслідування доручено офіцеру групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень військової частини НОМЕР_1 молодшому лейтенанту ОСОБА_4 .
Наведене свідчить, що до складу комісії було включено виключно лише одну службову особу відповідача. Склад комісії, яка проводила розслідування, початково був визначений відповідачем з порушенням вимог п. 3 розділу III Інструкції № 332.
Враховуючи встановлене, суд робить висновок, що розслідування призначене не уповноваженою особою та з порушенням складу осіб включених до його проведення.
Таким чином, наказ від 13.02.2025 №1155/1АГД «Про призначення спеціального розслідування за фактом здійснення суїциду лейтенанта ОСОБА_3 » підлягає скасуванню, як такий що прийнятий командиром відповідача поза межами його посадових повноважень. Склад комісії визначено без врахування вимог до її учасників.
Істотні порушення порядку призначення та проведення розслідування зумовлюють недійсність складеного за його наслідками Акту проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті лейтенанта ОСОБА_3 .
Вказаний Акт підлягає скасуванню зокрема і з наступних підстав.
Пунктом 2 розділу II Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника). У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Відповідно до пунктів 15 та 16 Розділу ІІ Інструкції № 332 комісія з розслідування нещасного випадку має право: отримувати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків та всіх осіб, причетних до нещасного випадку, для з`ясування його обставин та причин; залучати за узгодженням з командиром військової частини до участі в розслідуванні необхідних спеціалістів військової частини та сторонніх організацій.
Командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.
Відповідно до п.8 Розділу II Інструкції №332, Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Пункт 5 розділу III Інструкції №332 передбачає, зокрема, обов`язок командира (начальника) військової частини, де стався нещасний випадок на вимогу комісії зі спеціального розслідування зробити за потреби фотознімки місця нещасного випадку, пошкодженого об`єкта, устаткування, інструмента, а також надати комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали, забезпечити проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків.
Відповідно до п.6 розділу III Інструкції №332, до матеріалів спеціального розслідування включаються:
1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;
2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються: протокол огляду місця події; ескіз місця події, що сталася, необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася; протоколи опитування та пояснювальні записки свідків та інших осіб, причетних до події; копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби; медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.
Проте, в порушення вказаних вимог п.8, 16 Розділу II, п.5,6 розділу III Інструкції №332 комісією відповідача не обстежувалося місце загибелі військовослужбовця, як і не зазначено про відсутність необхідності або неможливість проведення такого обстеження. Матеріали службового розслідування не містять фотографій місця події, схем чи інших документів спроможних охарактеризувати місце події (будівля, територія): положення тіла особи, наявність зброї та її розташування відносно тіла, наявність слідів інших осіб, слідів пострілу, гільз, тощо. Тобто саме тих обставин, які спроможні допомогти встановити фактичні обставини смерті та її ймовірну причину.
Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції №332 передбачено, що до матеріалів спеціального розслідування включається, зокрема акт розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого. П.4 цього розділу передбачає право комісії з спеціального розслідування не складати відповідний акт, у разі визнання комісією випадку таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.
Схожі за змістом норми містить і п.8-11 розділу ІІ Інструкції №332 згідно з якими, в межах розслідування нещасного випадку комісія зобов`язана скласти зокрема акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. П.9 цього розділу передбачає право комісії не складати акт НВ-3 у випадку якщо нещасний випадок визнаний не пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.
П.11 розділу ІІ Інструкції №332 передбачає, що обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби є зокрема: навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Суд також критично оцінює обґрунтованість встановлення розслідуванням фактичних обставин події, зокрема висновок комісії щодо самогубства, як безспірно встановленої причини смерті військовослужбовця ОСОБА_3 .
У матеріалах розслідування відсутня інформація про наявність очевидців події та того, що старший лейтенант ОСОБА_3 дійсно вчинив самогубство шляхом пострілу у голову із вогнепальної зброї. Відповідна обставина лише припускається комісією, з огляду на пояснення побратимів щодо виявлення поряд з тілом службової зброї.
Зокрема, до Акту розслідування долучені пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відібрані членом комісії відповідача особисто.
З пояснень ОСОБА_9 відомо, що 07.02.2025 близько 12 години 00 хвилин перебуваючи на пункті тимчасової дислокації у м.Родинське виконував робочі задачі спільно з лейтенантом ОСОБА_3 , який також проходить службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового групи узагальнення обстановки, через деякий час останній вийшов з приміщення де ми працювали та направився у невідомому напрямку. Близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_9 почав шукати ОСОБА_10 по території штабу, але безуспішно. Ариблизно о 16:30 пішов до начальника командного пункту з доповіддю про можливе самовільне залишення місця служби, після чого разом ще з двома військовослужбовцями вирішив повторно обійти територію штабу. Близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_9 зайшов в одне з приміщень штабу, спільно з лейтенантом ОСОБА_11 , проходячись по коридору наткнулись на двері наявні там та були зачинені, після чого вирішив їх відчинити і вони відчинились, де побачив лейтенанта ОСОБА_3 , який лежав на підлозі в калюжі крові без ознак життя, поряд з ним також на підлозі лежав пістолет. Після чого ОСОБА_9 пішов доповідати про цю подію начальнику командного пункту, далі разом доповіли командиру бригади. Під час огляду місця події було виявлено гільзу (1шт), патрон у патроннику (1шт)., магазин до пістолету з патронами у кількості – 5шт.
Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_9 зазначає: «Про сімейні негаразди лейтенанта ОСОБА_3 мені невідомо, дружини та дітей у нього не було, про фінансові зобов`язання мені невідомо, в азартні ігри не грав, скарг на стан здоров`я не було, морально-психологічний стан завжди був задовільний, охарактеризувати можу як людину спокійну, врівноважену, не контактну, критику сприймав адекватно, конфліктів з побратимами не було».
З пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відомо, що 07.02.2025 зазначені особи знаходилися у тимчасовому місці дислокації, а саме в АДРЕСА_1 у наряді по кухні. В період з 12:00 до 18:00 ніяких підозрілих звуків не чули. Приблизно о 17:30 ОСОБА_7 та відповідно о 18:00 ОСОБА_8 вийшовши на перекур одним із офіцерів було повідомлено, що лейтенант ОСОБА_3 вчинив самогубство у тій же будівлі де знаходиться кухня, але у іншій частині. Особисто лейтенанта ОСОБА_3 не знали, охарактеризувати ніяк не можуть. Характерних звуків пострілу також не чули.
У акті проведення спеціального розслідування смерті відповідач посилається на на висновок експерта від 09.02.2025 №40, згідно з яким причиною смерті є тяжка відкрита травма голови, самогубство шляхом пострілу з автоматичної ручної зброї».
Так згідно з висновком експерта Покровської філії СМЕ ДСУ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №40 причиною смерті ОСОБА_3 1990р.н. стало одне вогнепальне кульове поранення голови з множинними переломами кісток основи та склепіння черепу, ушкодженням твердої мозкової оболонки головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, розтрощенням скроневих долей головного мозку, крововиливами в шлуночки та стовбуровий відділ головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку. Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_3 доступні для спричинення їх власною рукою. 
В той же час, у даному висновку також зазначено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупа ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,6 %о в крові, що свідчить про те, що на момент смерті він знаходився в стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня.
Однак, акт спеціального розслідування смерті не містять посилань про проведення розслідування за фактом перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння та за яких обставин такий потрапив до організму військовослужбовця.
Суд зазначає, що у матеріалах справи та матеріалах розслідування за фактом смерті ОСОБА_3 відсутні будь-які рішення командира Військової частини щодо забезпечення проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків.
Відсутній встановлений причинний зв`язок між наявністю алкоголю в крові у потерпілого та настанням смерті внаслідок пострілу у голову. 
Отже, висновки про причини смерті військовослужбовця не могли бути встановлені відповідачем, як на підставі акту службового розслідування так і на підставі лише Висновку експерта №40 щодо проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 , а тому, правового значення мати не можуть.
Окрім того, за фактом смерті військовослужбовця Покровським районним управлінням поліції ГУНП в Донецькій області розпочато кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12025052410000190 від 08.02.2025 за ч.1 ст. 115 ККУ. Відомості про закриття відповідного кримінального провадження, зокрема у зв`язку із відсутністю події або складу злочину, матеріали справи не містять.
Більше того, як вже зазначалося судом по тексту рішення, матеріали спеціального розслідування не містять передбачених Інструкцією обов`язкових документів, а саме: протоколу огляду місця події, ескізу та схем місця події, фотоматеріалів, що унеможливлює об`єктивне встановлення обставин та причин загибелі військовослужбовця.
Таким чином, матеріали розслідування випадку смерті військовослужбовця не є переконливими щодо обставини, за яких смерть може бути визнана такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Наведені обставини, в їх сукупності, дають підстави стверджувати, що службове розслідування обставин смерті ОСОБА_3 проведене з істотними порушеннями вимог Інструкції №332 та є неповним. Здійснені за наслідками розслідування висновки про те, що загибель військовослужбовця є наслідком самоушкодження та не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби є передчасними та необґрунтованими. За цих обставин, Акт проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті ОСОБА_3 (форма НВ-2) є протиправним та підлягає скасуванню.
Визнання протиправним та скасування Акту розслідування зумовлює визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2025 №2075/ОД «Про результати проведення спеціального розслідування для з`ясування причин і обставин смерті внаслідок самогубства лейтенанта ОСОБА_3 ».
Наслідком скасування зазначених наказів та акту розслідування є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 ініціювати повторне спеціальне розслідування нещасного випадку за фактом загибелі (смерті) лейтенанта ОСОБА_3 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, яким затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, з урахуванням висновків суду.
При цьому, суд зазначає вимога про скасування наказу від 10.03.2025 №1745АГД «Про продовження терміну проведення розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2025 №1155/1АГД» є неефективним способом захисту прав та інтересів позивача, оскільки саме розслідування було призначене з порушенням порядку, передбаченому Інструкцією № 332, а отже фактично поглинається попередньою вимогою щодо скасування наказу про призначення спеціального розслідування за фактом здійснення суїциду лейтенанта ОСОБА_3 .
За таких умов вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будучи суб`єктом владних повноважень, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, належними й допустимими доказами правомірності своїх рішень та дій не обґрунтував, доводів позивача не спростував.
Згідно з приписами частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Враховуючи з`ясовані обставини справи, беручи до уваги факт неподання відзиву без поважних причин (про такі причин суд не повідомлено), в цьому випадку відсутність відзиву на позовну заяву та невиконання вимог частини другої статті 77 КАС України суд розцінює як визнання відповідачем адміністративного позову.
З огляду на вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.02.2025 №1155/1АГД «Про призначення спеціального розслідування за фактом здійснення суїциду лейтенанта ОСОБА_3 », від 26.03.2025 №2075ОД «Про результати проведення розслідування для з`ясування причин та обставин смерті внаслідок самогубства лейтенанта ОСОБА_3 » та Акт проведення спеціального розслідування смерті лейтенанта ОСОБА_3 (Форма НВ-2).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ініціювати повторне спеціальне розслідування нещасного випадку за фактом загибелі (смерті) лейтенанта ОСОБА_3 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, яким затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 

Повний текст рішення складений 20.03.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО