Справа №567/244/26
Провадження №2/567/397/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6846 грн. звернулося ТОВ "Споживчий центр".
В обґрунтування позовної заяви зазначає що 11.08.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №11.08.2023-100000222, відповідно до якого ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 4500 грн. строком на 42 календарні дні зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 2,1% за один день користування кредитними коштами. Вказує, що відповідно до квитанції про перерахунок коштів, ОСОБА_1 11.08.2023 отримано кредитні кошти.
Зазначає, що вказаний кредитний договір було переоформлено шляхом укладення 24.08.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 кредитного договору №24.08.2023-010000870. Відповідно вказаного договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 4500 грн. строком на 42 календарні дні зі сплатою відсотків за користуванням кредитом.
Вказуючи, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 6846 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі.
Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 18.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачці було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. 
26.03.2026 у системі "Електронний суд" представником відповідачки сформовано відзив на позовну заяву, у якому вона зазначає про те ОСОБА_1 не заперечує факту укладення 11.08.2023 між нею та ТОВ "Споживчий Центр" кредитного договору та отримання нею 4500 грн. кредитних коштів. Однак вказує, що умови кредитного договору містять різні строки повернення кредитних коштів та фактично під поточним періодом завуальовано проценти, як міру відповідальності за порушення строку повернення кредитних коштів під час пільгового періоду.
Вказує, що відповідачка сплатила 1623 грн. в рахунок погашення заборгованості, а тому позовні вимоги визнає в частині стягнення з неї 4200 грн.
Розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.08.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №11.08.2023-100000222, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору.
Відповідно до заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ "Споживчий центр" надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4500 грн. строком на 42 календарні дні зі сплатою 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачці, що підтверджується квитанцією від 11.08.2023, відповідно до якої 11.08.2023 о 09:08 на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 було перераховано кошти за договором №11.08.2023-100000222.
З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір №11.08.2023-100000222 від 11.08.2023 було переоформлено шляхом укладення 24.08.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 кредитного договору №24.08.2023-010000870. Відповідно вказаного договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 4500 грн. строком на 42 календарні дні зі сплатою 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачкою була здійснена часткова сплата заборгованості за кредитним договором – 06.09.2023 у розмірі 123 грн., 13.09.2023 у розмірі 500 грн., 02.10.2023 - 500 грн., 09.10.2023 - 400 грн., 16.10.2023 – 100 грн. Однак умов договору ОСОБА_1 належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) та відсотками за користування кредитними коштами.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 11.08.2023 отримала кредит у ТОВ "Споживчий центр" в розмірі 4500 грн. та зобов`язалася його повернути у визначений строк (42 дні (п.3 заявки на отримання кредиту)), сплатити відсотки за користування кредитом (п.10 заявки – графік платежів: проценти сплачуються в останній день періоду. Сума кредиту сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит), але належним чином не виконала свої обов`язки за договором.
При цьому судом взято до уваги те, що умови кредитного договору є зрозумілими та містять чіткі положення щодо суми кредиту, відсотків за його користування та періоду, на який надано кредит.
Оскільки кредитним договором та графіком платежів було встановлено строк повернення кредиту – 42 дні з моменту його надання, тобто до 04.10.2023, а ОСОБА_1 у визначений строк кошти не повернула, то з неї слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) в розмірі 4500 грн.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. 
Згідно умов кредитного договору ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 2,10% в день.
Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки 2346 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором.
Оскільки борг по процентам на даний час ОСОБА_1  за кредитним договором в повному розмірі не сплачений, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
На підставі ст.549, 610, 612, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 76-81, 133, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 6846 грн. заборгованості за кредитним договором та 2662 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833),
відповідачка – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено 06.04.2026.

Суддя Острозького районного суду	Назарук В.А.