ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/345/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/12244/25 Категорія: 311010000  	Стеценко О.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О.  М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,
за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шимановського Артема Володимировича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Шимановського А.В., звернувся до суду із вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 08.04.2016 його було прийнято на роботу в КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» ( далі КП «Черкасиелектротранс» ) на посаду першого заступника директора, що підтверджується наказом від 07.04.2016 №90-к та відповідним записом в трудовій книжці.
22.05.2025 директором КП «Черкасиелектротранс» видано наказ за № 61 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників», згідно з яким, окрім іншого, затверджено штатний розпис керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців підприємства в новій редакції та вводиться в дію з 09.06.2025 та з цієї дати скорочується, в т.ч. посада першого заступника директора.
Пунктами 6.1. наказу № 61 від 22.05.2025 на начальника відділу кадрів Мартиненко І.І. покладено наступні обов`язки: не пізніше ніж за 2 місяці до дати вивільнення, персонально під підпис повідомити про можливе вивільнення 11 серпня 2025 року працівників КП «ЧЕТС», що скорочуються, а саме: першого заступника директора – Хвиля Т.В.
Метою змін в організаційній структурі виробництва і праці на КП «Черкасиелектротранс» є – оптимізація окремих структурних підрозділів підприємства для оперативного прийняття управлінських рішень, забезпечення належного контролю за виконанням організаційно структурними підрозділами підприємства покладених на них функцій, усунення дублюючих функцій керівного складу працівників, підвищення ефективності та контролю за роботою уповноважених осіб із закупівель, поєднання напрямків планування, ремонту та випуску рухомого складу для їх узгодженості, враховуючи планово-економічне обґрунтування заходів щодо економії фонду оплати праці, оптимізації штатної чисельності працівників та скорочення штату деяких працівників від 08.08.2025.
Позивач у позовній заяві зауважив, що відповідачем не проводилось порівняння продуктивності праці і кваліфікації працівників на підприємстві, в т.ч. між працівниками, які обіймали посаду першого заступника директора та заступника директора. Такі дії є політичним рішенням директора підприємства, який вирішив скоротити посади працівників, котрі були не згодні з певними його діями.
До наказу № 61 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників» від 22.05.2025 додано штатний розпис керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради», погоджений міським головою Анатолієм Бондаренком.
Позивач звертає увагу суду на те, що в даному штатному розписі була наявна посада головного інженера, яку він міг би обійняти.
Згідно Переліку наявних вакантних посад в штатному розписі КП «Черкасиелектротранс», станом на 11.08.2025, посада головного інженера була вакантною.
Однак, позивачу на день звільнення, тобто 11.08.2025, не повідомили про наявну вакантну посаду головного інженера, чим порушили вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.
28.05.2025 позивачу був наданий перелік вакантних посад, наявних в штатному розписі КП «Черкасиелектротранс» станом на 28.05.2025, з яким ОСОБА_1 відмовився знайомитись. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що запропоновані посади не відповідали його рівню освіти, спеціалізації та досвіду роботи, з окладом меншим в 10 разів від окладу першого заступника, не вимагали наявності освіти, спеціальних знань, тощо. Позивач зазначив, що запропонований список вакантних посад надавався ОСОБА_1 28.05.2025 з тим наміром, щоб останній відмовився залишатися працювати на підприємстві.
28.05.2025 працівниками КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» складено акт про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису про ознайомлення з наказом від 22.05.2025 №61-к.
При цьому позивачу персонально не надавалось попередження про наступне звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та приєднаний до нього список вакантних посад.
30.05.2025 ОСОБА_1 знову надали список наявних в штатному розписі вакантних посад, який повністю відповідає списку, станом на 28.05.2025.
Від ознайомлення з даним списком позивач відмовився, оскільки знав, що йому запропонували не всі вакантні посади.
09.06.2025 ОСОБА_1 письмово висловив згоду на зайняття вакантної посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, що підтверджується його підписом у списку наявних в штатному розписі КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» вакантних посад, станом на 09.06.2025. Проте, дана згода не була врахована керівництвом підприємства з причин, які не відомі позивачу.
Крім того, в списку вакантних посад, наданих ОСОБА_1 , станом на 09.06.2025, зазначено про те, що останній відмовився ознайомлюватися з вакансіями і відмовився від підпису.
Проте дана відмова не зафіксована свідками.
Також позивач зауважив про те, що список вакантних посад на підприємстві, станом на 09.06.2025, наданий для ознайомлення ОСОБА_1 , містив менше вакантних посад, аніж список вакантних посад, станом на 09.06.2025, який був наданий на адвокатський запит, що свідчить про те, що позивачу надавався не повний перелік вакантних посад.
11.08.2025 ОСОБА_1 було запропоновано перелік наявних вакантних посад, проте серед запропонованих шести посад, які є виключно робітничими, не було посад начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу та головного інженера. Більш того, у переліку вакантних посад в штатному розписі відповідача, станом на 11.08.2025, була вакантна посада головного інженера, яку позивач міг би і бажав посісти, однак його про наявність даної вакантної посади не повідомили. Зважаючи на те, що посада начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу була відсутня, є припущення, що дану посаду запропонували іншій особі, про що позивача не повідомили.
Перелік вакантних посад на КП «Черкасиелектротранс», станом на 11.08.2025, наданий позивачу, є меншим, аніж той, що наданий адвокату на його запит. У списку вакантних посад, наданих ОСОБА_1 , станом на 11.08.2025 зазначено про те, що останній відмовився ознайомлюватися з вакансіями і відмовився від підпису. Проте дана відмова не зафіксована свідками.
11.08.2025 ОСОБА_1 - першого заступника директора КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» було звільнено на підставі наказу №278-к, у зв`язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Директор КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» станом до 09.06.2025 мав у підпорядкуванні двох заступників, зокрема: першого заступника директора – ОСОБА_1 та заступника директора – Харечка С.О.
Позивач зазначив, що, маючи на меті «усунення дублюючих функцій керівного складу працівників», директор КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» скорочує посаду першого заступника директора, котру обіймає позивач з 08.04.2016, і залишає посаду заступника директора на чолі з ОСОБА_2 , котрий працює на ній близько двох років.
До прийняття наказу № 61 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників» директор КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» не враховує переважне право позивача на залишення на роботі, зважаючи на його більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, а також більш ширше коло обов`язків, згідно посадової інструкції.
Зокрема, ОСОБА_1 , який обіймав посаду першого заступника директора КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради», був прийнятий на роботу в КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» 08 квітня 2016 року, і станом на 11.08.2025 має безперервний стаж роботи 9 років 4 місяці та 4 дні на посаді першого заступника директора.
28.05.2024 функціональні обов`язки ОСОБА_1 були розширені, що відобразилось у змінах до його посадової інструкції.
Також ОСОБА_1 має вищу освіту та кваліфікацію інженера-механіка і його освіта відповідає займаній посаді.
Отже, під час скорочення посади першого заступника директора, відповідачем порушено положення ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України, зокрема: не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, зважаючи на тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві; ширше коло виконуваних обов`язків; високу кваліфікацію та продуктивність праці.
28.05.2025 позивачу були запропоновані вакантні посади.
ОСОБА_1 виявив бажання обійняти посаду начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, однак його бажання враховано не було і на дану посаду була призначена інша особа, про що ОСОБА_1 довідався пізніше.
Причини фактичної відмови позивачу у зайнятті посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, останньому не відомі.
11.08.2025 позивачу були запропоновані наступні вакантні посади, проте із посадовим окладом у рази нижчим від окладу першого заступника, яка підлягала скороченню.
Відповідачем дійсно пропонувалася робота після прийняття наказу №61 «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників» і на момент звільнення ОСОБА_1 , але цей перелік посад був вибірковий і неповний, і позивачу не були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які були і з`явилися на підприємстві протягом цього періоду.
Отже, на думку позивача, відповідачем при звільненні позивача не дотримано вимоги ч. 3 ст.49-2 КЗпП України.
Відповідач не вручив попередження ОСОБА_1 про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням посад за 2 місяці, чим порушив положення ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України.
Керуючись такими доводами, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» від 11.08.2025 №278-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 »; поновити його на посаді першого заступника директора в КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» з 11.08.2025; стягнути з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.08.2025 по день постановлення судового рішення з утриманням установлених законодавством податків та зборів; стягнути з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 35 000,00 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» про поновлення на роботі відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд виснував, що відповідач дотримався процедури, визначеної ст. 49-2 КЗпП України, попередив позивача про скорочення посад і подальше звільнення за 2 місяці, запропонував усі наявні вакантні посади за рівнем кваліфікації позивача, позивач відмовився від запропонованих посад, тому підлягав звільненню.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник позивача - адвокат Шимановський А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від12.11.2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу в частині неповно встановлених судом обставин справи адвокат мотивує тим, що 09.06.2025 року позивач письмово висловив згоду на зайняття вакантної посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, що підтверджується його підписом у списку наявних в штатному розписі КП «Черкасиелектротранс» вакантних посад, станом на 09.06.2025 року. 08.08.2025 року комісією у складі працівників комунального підприємства було складено акт за №3 про визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на роботі. Зокрема, комісією встановлювався рівень кваліфікації і продуктивності праці працівників, посади яких скорочено, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які можуть бути призначені на посаду начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу. Даний акт став підставою для призначення на відповідну посаду ОСОБА_3 і, фактично, - для звільнення ОСОБА_1 , якому відмовили в зайнятті посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу.
Однак, вказаний акт не був зазначений як підстава для звільнення ОСОБА_1 в наказі від 11.08.2025 року №278-к. Зважаючи на дану обставину та враховуючи той факт, що позивача не ознайомлювали з даним актом і останній не містить даних про реєстрацію у відповідному журналі обліку, існує вірогідність, що акт № 3 від 08.08.2025 року було складено після звільнення ОСОБА_1 . Більше того, в самому акті комісія в критеріях щодо кваліфікації кандидатів посилається на положення ч. 6 ст. 34 Закону України «Про освіту». Однак, не визначає вимоги для кандидатів на посаду начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу. Зокрема, не зрозуміло яку освіту, досвід роботи та стаж повинен мати кандидат на посаду. До акта не додано і посадову інструкцію начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу.
Крім того, скаржник звертає увагу суду на те, що, при складенні акту № 1 від 06.06.2025 щодо визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на посаді начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю, ОСОБА_5 вказано як особу, яка має вищу освіту за спеціальністю «Електричний транспорт» та виконував обов`язки за посадою вищого рівня – головний інженер. Зазначає, що освіта ОСОБА_5 за спеціальністю «Електричний транспорт» мала вирішальне значення для призначення на посаду начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю. Водночас, апелянт зауважує, що якщо начальнику служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу підпорядковується начальник відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю, то відповідно, кваліфікаційні вимоги до першої посади не можуть бути нижчими аніж до другої. Однак, вища освіта ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , критерії кваліфікації і продуктивності праці яких оцінювалися для заняття посади начальника служби руху, експлуатації та ремонту, за спеціальністю «Правознавство» не є спорідненою з вищою освітою за спеціальністю «Транспорт та послуги». Кваліфікація юриста не є достатньою для визначення придатності особи до роботи на посаді начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу.
Апелянт наполягає на тому, що ОСОБА_1 , має повну вищу технічну освіту, а тому єдиний, хто за своїм освітнім рівнем відповідав кваліфікаційним вимогам для зайняття посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу.
З приводу висновку комісії щодо того, що ОСОБА_3 має перед ОСОБА_1 перевагу, як особа, яка має більший стаж роботи пов`язаної з експлуатацією, ремонтом та обслуговуванням колісних транспортних засобів, то останній є суперечливим, оскільки загальний стаж ОСОБА_3 (на час проведення оцінювання) на посадах начальника ДміМ, заступника начальника СРРС та головного інженера складав 2 роки та 7 місяців. Натомість, стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві складає 9 років 1 місяць. Так як ОСОБА_1 обіймав посаду першого заступника директора та тимчасово виконував обов`язки директора підприємства за відсутності останнього, позивач дотичний до роботи усіх відділів підприємства, оскільки мав контролювати їх роботу.
Крім того, адвокат позивача звертає увагу апеляційного суду на тому, що комісія при складенні акту №3 від 08.08.2025 року зазначила про те, що взяла до уваги порушення трудової дисципліни, однак такі порушення трудової дисципліни станом на 08.08.2025 року не є діючими у зв`язку із спливом дії дисциплінарних стягнень.
Також скаржник звертає увагу апеляційного суду на тому, що судом в резолютивній частині рішення вирішено вимогу позивача лише щодо питання про поновлення на роботі. Тобто суд першої інстанції не прийняв рішення з приводу вимоги про визнання незаконним та скасування наказу відповідача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також не ухвалено рішення з питання розподілу судових витрат. Вказані дії породжують правову невизначеність.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач вважає доводи представника позивача необгрунтованими та явно надуманими.
Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За вимогами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.
Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).
За частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина перша статті 42 КЗпП України).
Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи (частини перша - третя статті 49-2 КЗпП України).
Однією з найважливіших гарантій для працівників при зміні в організації праці, в тому числі ліквідації, реорганізації підприємства, є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду й існувала на день звільнення (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 10 січня 2024 року у справі № 333/4779/20).
Отже, роботодавець має запропонувати працівнику, якого він вивільняє, всі вакансії, які були (з`явилися) на підприємстві, аж до моменту звільнення (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2023 року у справі № 199/4766/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21, від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 24 червня 2020 року у справі № 742/1209/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2020 року у справі № 466/7604/17).
Сам факт зміни в організації праці створює для роботодавця позитивне зобов`язання щодо збереження трудових правовідносин з його працівниками.
Належним виконанням такого зобов`язання є здійснення визначених КЗпП України дій, які нададуть працівникові можливість продовжити виконання попередніх функціональних обов`язків, а в разі неможливості, - інших, які відповідають його кваліфікації.
Звільнення з роботи є крайнім заходом у зв`язку з об`єктивною неможливістю збереження трудових правовідносин або ж через небажання працівника продовжувати працювати на запропонованих умовах (найкращих умовах, які роботодавець об`єктивно має змогу запропонувати з урахуванням приписів трудового законодавства з дотриманням прав інших працівників, зокрема щодо переважного права на залишення на роботі).
Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, згідно з наказом № 90-к від 07.04.2016 ОСОБА_1 прийнято 08.04.2016 на посаду першого заступника КП «Черкасиелектротранс» (а.с. 19, зв).
Відповідно до наказу №61 від 22.05.2025 «Про зміни в організацію виробництва і праці та скорочення штату працівників»:
- виведено з 09.06.2025 з штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради», наступні структурні підрозділи підприємства: службу з ремонту рухомого складу; дільницю електротранспорту; відділ з організації закупівель; відділ матеріально-технічного постачання; відділ збору виручки;
- введено з 09.06.2025 до штатного розпису підрозділи підприємства: службу руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу; відділ експлуатації, ремонту та технічного контролю; відділ з організації закупівель та матеріально-технічного постачання;
- скоротити з 09.06.2025 у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та внесенням змін до штатного розпису та скороченням деяких посад, наступні посади: перший заступник директора, заступник начальника служби ремонту рухомого складу, заступник начальника служби з контрольно-профілактичних оглядів служби ремонту рухомого складу, начальник відділу організації закупівель, фахівець з публічних закупівель, начальник відділу матеріально-технічного постачання, інженер відділу матеріально-технічного постачання, завідувач складу, фахівець з питань цивільного захисту; економіст І категорії планово-економічного відділу;
- не пізніше ніж за 2 місяці до дати вивільнення, персонально під підпис повідомити про можливе вивільнення 11 серпня 2025 року працівників, які займають посади, що скорочуються, а саме, зокрема: першого заступника директора ОСОБА_1 , начальника служби ремонту рухомого складу – ОСОБА_4 , заступника начальника служби ремонту рухомого складу – Петренка Ю.О.;
- запропонувати особам, зазначеним у п. 6.1 п. 6 даного наказу, надати до 04.06.2025 документи та будь-які інші матеріали для визначення їх рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності або відсутності у них переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, відповідно до ст. 42 КЗпП України. (а.с. 29-30)
Згідно з актом від 28.05.2025 ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом від 22.05.2025 №61 (а.с. 32).
Від ознайомлення зі штатним розписом відповідача та наявних вакантних посад на підприємстві станом на 28.05.2025 (а.с. 32 зв, 82), станом на 30.05.2025 (а.с. 83) ОСОБА_1 відмовився.
Зі змісту статті 42 КЗпП України випливає, що в першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.
Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників.
Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки в довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен був з`ясовувати сам роботодавець, приймаючи відповідне рішення.
При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.
Відповідно до акту №1 від 06.06.2025 щодо визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на роботі (а.с. 66-70) ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 запропоновано надати до 04.06.2025 документи та будь-які інші матеріали для визначення їх рівня кваліфікації та продуктивності праці, а також встановлення наявності або відсутності у них переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва в праці та скорочення штату працівників, відповідно до ст. 42 КЗпП України.
Згідно з висновком комісії за сукупністю критеріїв кваліфікації і продуктивності праці при визначенні переважного права на залишення на роботі та при заміщенні посад, які буде введено в штатний розпис підприємства з 09.06.2025, а саме: начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю, рухомого складу; начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю, перевагу має ОСОБА_5 , як особа, яка має вищу освіту за спеціальністю «Електричний транспорт» та виконував обов`язки за посадою вищого рівня – головний інженер. Також ОСОБА_5 є працівником з більш тривалим безперервним стажем роботи на підприємстві.
За сукупністю критеріїв кваліфікації продуктивності праці при визначенні переважного права на залишення на роботі – ОСОБА_3 має перевагу перед ОСОБА_4 , як особа, яка має більший стаж роботи, пов`язаної з експлуатацією, ремонтом та обслуговуванням колісних транспортних засобів.
За сукупністю критеріїв кваліфікації продуктивності праці при визначенні переважного права на залишення на роботі – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають перевагу перед ОСОБА_1 , як особою, яка допускала порушення трудової дисципліни (прогули) в трудовій діяльності на підприємстві. Функціональні обов`язки ОСОБА_1 за посадою перший заступник директора не пов`язані з організацією ремонту, обслуговування та технічного контролю рухомого складу.
Таким чином, відповідачем за результатами визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, встановлене переважне право на зайняття вакантних посад саме ОСОБА_5 .
За матеріалами справи також встановлено, що лише ОСОБА_5 висловив згоду бути призначеним на посаду начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 відмовилися від призначення на посаду начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю (а.с. 77 зв, 78).
Врахування комісією при визначенні критерію продуктивності праці порушення позивачем трудової дисципліни та застосування дисциплінарних стягнень, які станом на дату складення акту, не є діючими, не відповідає вимогам ст. 151 КЗпУ України. Однак, при наданні переважного права на залишенні на роботі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 , було також враховано функціональні обов`язки ОСОБА_1 як першого заступника, які не пов`язані з організацією ремонту, обслуговування та технічного контролю рухомого складу. Тому допущені порушення комісією не спростовую висновку по суті.
Відповідно до наказу № 198-к від 09.06.2025, переведено ОСОБА_5 , заступника начальника служби ремонту рухомого складу з КПО, з 09.06.2025 начальником відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу. Підстава – заява ОСОБА_5 від 09.06.2025, акт №1 визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на роботі від 06.06.2025.
09.06.2025 позивачу надано перелік посад на ознайомлення. ОСОБА_1 погодився на зайняття посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу (а.с. 79).
Слід зауважити, що відповідно до п.п. 2, 4 наказу КП «ЧЕТС» від 06.06.2025 № 65 встановлено освітньо-кваліфікаційні вимоги по посаді начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу: «Вища освіта другого рівня за ступенем магістра»; встановлено вимоги до стажу роботи на посадах начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, начальника відділу експлуатації, ремонту та технічного контролю: «Стаж керування структурним підрозділом, який здійснює технічне обслуговування, ремонт та експлуатацію тролейбусів, трамвайних вагонів та/або інших колісних транспортних засобів – не менше 2 років» (а.с. 111).
У зазначених пунктах наказу відповідачем були визначені чіткі критерії рівня кваліфікаційних вимог до відповідних посад, тому доводи скаржника у частині відсутності у актів вимог для кандидатів на посаду начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю, рухомого складу та відсутності посадової інструкції для відповідної посади є безпідставними.
Згідно з актом №3 від 08.08.2025 визначення рівня кваліфікації та продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на роботі (а.с. 71-71) за сукупністю критеріїв кваліфікації і продуктивності праці при визначенні переважного права на залишення на роботі та при заміщенні посади начальника служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю, рухомого складу, яку було введено у штатний розпис підприємства з 09.06.2025, перевагу має ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як особа, яка має більший стаж роботи, пов`язаної з експлуатацією, ремонтом та обслуговуванням колісних транспортних засобів та виконував обов`язки за посадою вищого рівня – головний інженер.
За сукупністю критеріїв кваліфікації і продуктивності праці при визначенні переважного права на залишення на роботі – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають перевагу перед ОСОБА_1 , як особою, яка допускала порушення трудової дисципліни (прогули) в трудовій діяльності на підприємстві. Функціональні обов`язки ОСОБА_1 за посадою першого заступника директора не пов`язані з організацією ремонту, обслуговування та технічного контролю рухомого складу. Рівень ефективності трудової діяльності ОСОБА_1 є нижчим у зв`язку із систематичною непрацездатністю, яка визнавалася не обгрунтованою.
Апеляційний суд враховує помилкове включення до критерію продуктивності праці ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень, які вважаються зняті у силу положень ст. 151 КЗпП України. Проте, окрім як порушення трудової дисципліни, комісією були враховані функціональні обов`язки ОСОБА_1 та ефективність трудової діяльності у зв`язку із систематичною непрацездатністю, тому зазначені порушення, допущені комісією при оцінці, не спростовують висновку по суті. Порушення трудової дисципліни, допущені ОСОБА_1 , не були вирішальними для визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці працівників, посади яких скорочено.
Відповідно до наказу № 275-7 від 08.08.2025 призначено, зокрема, ОСОБА_3 з 08.08.2025 начальником служби руху, експлуатації, ремонту та технічного контролю рухомого складу, підстава – заява ОСОБА_3 від 08.08.2025, акт № 3 визначення рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності переважного права на залишення на роботі від 08.08.2025.
Відповідно до наказу № 123 від 04.08.2025, наказано запропонувати, зокрема, ОСОБА_1 , першому заступнику директора, надати до 07.08.2025 документи та будь-які інші матеріали для визначення його рівня кваліфікації і продуктивності праці, а також встановлення наявності та відсутності у нього переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, відповідно до ст. 42 КЗпП України.
05.08.2025 ознайомлено ОСОБА_1 з указаним наказом.
Із запропонованими відповідачем списком посад від 11 серпня 2025 року позивач не погодився (а.с. 80).
Відповідно до наказу № 276-к від 11.08.2025 ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника директора, 11.08.2025 у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 36, зв).
Судом першої інстанції вірно зазначено, що КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради»пропонувало позивачу усі вакантні посади, які відповідали його рівню освіти, кваліфікаційних ознак з урахуванням тих документів, які були наявні у відповідача для визначення переважного права на залишення на роботі. В той же час позивач не надав усіх необхідних документів для визначення рівня його освіти, кваліфікації, у зв`язку із чим відповідач вирішував питання про наявність переважного права позивача на залишення на роботі на підставі тих документів, що були у відповідача у розпорядженні.
Отже, позивач за власних міркувань не реалізував своє право подати усі наявні у нього документи для врахування його права на переважне залишення на роботі.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про доведення КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» правомірності звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 40 КЗпП України.
Посилання в апеляційній скарзі на допущення районним судом правової невизначеності у зв`язку із не вирішенням решти позовних вимог позивача та недотримання судом вимог ч. 5 ст. 265 ЦПК апеляційний суд відхиляє.
У резолютивній частині рішення судом вказано, що у задоволенні позову про поновлення на роботі відмовлено. Судом встановлено, що позивача було звільнено з роботи законно. Відтак, суд дійшов до вірного висновку про те, що заявлений позов про поновлення на роботі задоволенню не підлягає, а тому доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності резолютивної частини рішення вимогам ч. 5 ст. 265 ЦПК України до уваги прийматися не можуть.
Відповідно до вимог частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік
Такі вимоги є похідними від основної вимоги – скасування наказу про звільнення та поновлення працівника на роботі. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні основної позовної вимоги, додаткові позовні вимоги, які є наслідком основної вимоги, задоволенню не підлягають, тому відсутність у резолютивній частині рішення висновку суду щодо кожної із похідних вимог не створює правової невизначеності.
Крім того, питання судових витрат у даному випадку не конкретизоване судом, оскільки у силу вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача. 
Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, колегія суддів підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачає.
Керуючись ст. ст. 35, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шимановського Артема Володимировича  - залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 24 лютого 2026 року.

Судді: