ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 143/41/22

провадження № 61-5934св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області,
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2023 року у складі судді Бойка А. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Сопруна В. В., Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог 

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним державного акту, скасування запису про реєстрацію речового права, припинення права власності та витребування земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору дарування вона, нібито, діючи за дорученням від імені ОСОБА_3 , посвідченим Очеретнянською сільською радою Погребищенського району Вінницької області 25 грудня 2000 року за № 135, подарувала ОСОБА_2 належне їй право на земельну частку (пай) розміром 3,36 умовних кадастрових гектара, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0165446, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 19 листопада 1996 року.
Позивач зазначала, що вказаний договір дарування є неукладеним, оскільки вона як представник дарувальника його ніколи не підписувала, а наявний у ньому від її імені підпис їй не належить, що підтверджується висновком судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 09 жовтня 2018 року № 3656/3657/18-21, яка проведена в межах кримінального провадження.
Також вказувала, що ОСОБА_2 є її братом та займається веденням фермерського господарства, обробляючи земельні ділянки, які йому передали в оренду власники земельних ділянок. На його прохання їхня мати ОСОБА_3 у 1996 році без укладання будь-яких письмових документів передала в користування ОСОБА_2 земельну частку (пай), розміром 3,36 умовних кадастрових гектара, право на яку було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0165446. ОСОБА_2 щороку виплачував пай зерном, яке позивач, проживаючи разом із матір`ю, використовувала для ведення спільного господарства.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і відповідно до закону вона є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на день смерті вона була зареєстрована та проживала однією сім`єю разом із нею.
Після смерті матері відповідач продовжував виплачувати їй як спадкоємцю померлої пай за користування спірною земельною ділянкою до 2016 року, не претендуючи на спадкування вказаної земельної ділянки після смерті матері.
У кінці 2016 року відповідач не виплатив їй пай за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 для з`ясування причини його невиплати, на що їй було повідомлено, що пай належить відповідачу і він не зобов`язаний нічого платити, а пай і далі буде продовжували обробляти.
У зв`язку із зазначеними обставинами вона звернулася із відповідною заявою до правоохоронних органів щодо незаконного використання ОСОБА_2 належного їй спадкового майна. Працівники відділу поліції повідомили їй, що згідно з наданими ОСОБА_2 поясненнями він використовує земельний пай на підставі договору дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 09 січня 2001 року.
Дізнавшись про існування договору дарування, якого вона не підписувала, вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про шахрайські дії ОСОБА_2 щодо заволодіння земельним паєм, на підставі якої 01 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за № 12017020270000324.
Під час досудового розслідування кримінального провадження вона дізналася, що відповідно до договору дарування від 09 січня 2001 року ОСОБА_1 , діючи за дорученням, посвідченим Очеретнянською сільською радою Погребищенського району Вінницької області 25 грудня 2000 року за № 135, від імені ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 належне їй право на земельну частку (пай) розміром 3,36 умовних кадастрових гектара.
Позивач зазначала, що мати ніколи не доручала їй здійснити дарування належного земельного паю ОСОБА_2 і відповідної довіреності на вчинення таких дій не надавала. Водночас вона ніколи не підписувала договору дарування та участі в укладенні вказаного правочину не брала. Підпис від її імені як представника дарувальника їй не належить, що підтверджується висновком експерта у кримінальному провадженні.
Оскільки досудове розслідування тривало більше двох років, у 2019 році вона подала до суду позов про визнання недійсним договору дарування. Проте вже після завершення підготовчого судового засідання у вказаній справі інший її представник повідомив їй, що 24 лютого 2004 року на підставі договору дарування ОСОБА_2 згідно з розпорядженням Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та він зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку. Оскільки вона не могла змінити предмет і підстави позову та подати іншу позовну заяву для об`єднання справ, то для забезпечення ефективного способу захисту змушена була залишати вказаний позов без розгляду та звернутися до суду із цим позовом.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати незаконним та скасувати розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 12 лютого 2004 року № 61 у частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 3,2950 га, кадастровий номер 052343800:02:000:0009, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (далі - земельна ділянка);
- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 020952, виданий 24 лютого 2004 року ОСОБА_2 , в частині земельної ділянки з кадастровим номером 052343800:02:000:0009;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 січня 2018 року, індексний номер 39140831, про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 та припинити його право власності на спірне нерухоме майно;
- витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лютого 
2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Путілін Є. В., до ОСОБА_2 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання недійсним розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації в частині передачі у власність та затвердження технічної документації ОСОБА_2 , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про реєстрацію речового права, припинення права власності та витребування земельної ділянки задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер 0523483800:02:000:0009, площею 3,2950 га, розташовану на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району у власність ОСОБА_1 .
У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що до ОСОБА_1 у порядку спадкування перейшло право власності на спірну земельну ділянку після померлої матері ОСОБА_3 . З часу видачі її брату ОСОБА_2 державного акта на земельну ділянку, а саме з 24 лютого 2004 року, на підставі виготовленої технічної документації та її затвердження із внесенням земельної ділянки до державного земельного кадастру виник новий об`єкт речових прав, тому право на належну ОСОБА_3 земельну частку (пай) припинилося. Встановивши, що внаслідок вказаних дій ОСОБА_1 не зможе оформити у позасудовому (нотаріальному) порядку свої спадкові права, а також врахувавши неукладеність договору дарування земельної частки (паю) ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування спірного нерухомого майна у відповідача на користь позивача.
Суд відхилив доводи ОСОБА_2 про пропуск позивачем позовної давності, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів, які б доводили обізнаність позивача про укладання договору дарування права на земельну частку (пай) до дати написання заяви до правоохоронних органів, а саме до 20 листопада 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині визнання недійсними розпорядження та державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд керувався тим, що такі вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що є неефективними, оскільки не призведуть до відновлення порушеного права позивача. 

Додатковим рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області 
від 03 березня 2023 року заяву представника позивачки - адвоката Путіліна Є. В., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №143/41/22 задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Путілін Є. В. до ОСОБА_2 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання недійсним розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації в частині передачі у власність та затвердження технічної документації ОСОБА_2 , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про реєстрацію речового права, припинення права власності 
та витребування земельної ділянки, зазначивши у резолютивній частині рішення: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя 
АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати у сумі 2 712, 40 (дві тисячі сімсот дванадцять гривень сорок копійок), що складаються з витрат по сплаті судового збору ( 992,40 грн) та витрат на професійну правничу допомогу (1 720 грн)».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2023 року та додаткове рішення цього суду від 03 березня 2023 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.
Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лютого 
2023 року, додаткове рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 03 березня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2023 року залишено без змін (провадження № 61-8389св23).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року поновлено особі, яка не брала участі у справі, Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито апеляційне провадження у справі.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» залишено без задоволення.
Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лютого 
2023 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що незаконним набувачем (власником) майна був ОСОБА_2 , а ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» було лише користувачем земельної ділянки за договором емфітевзису, а не власником, тому судом обґрунтовано витребувано вказану земельну ділянку у останнього власника і рішення про витребування було реалізоване шляхом реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру речових прав від 22 листопада 2024 року. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що прав ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» рішенням суду не порушено, щодо його прав рішення суду не стосувалось та залучати його співвідповідачем не було необхідності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2025 року до Верховного Суду, ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД»мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» є користувачем спірної земельної ділянки не лише як орендар, а на підставі договору емфітевзису, що, на його думку, дає підстави вважати, що воно мало бути залучене судом першої інстанції як співвідповідач, а ОСОБА_1 помилково пред`явила позов тільки до однієї зі сторін договору емфітевзису.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Путілін Є. В., подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що викладені в ній доводи є безпідставними та не впливають на правильність вирішення спору судами попередніх інстанцій, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції. 

16 липня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2026 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0165446, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 19 листопада 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 556, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка, що розташована у с. Очеретні Погребищенського району Вінницької області, розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач, займаючись веденням фермерського господарства, користувався спірною земельною ділянкою на підставі усної домовленості з ОСОБА_3 з 1996 року.

Відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, ОСОБА_1 , діючи за дорученням від імені ОСОБА_3 , посвідченим Очеретнянською сільською радою Погребищенського району Вінницької області 25 грудня 2000 року за № 135, уклала договір із ОСОБА_2 , відповідно до якого дарувальник подарувала, а обдаровуваний прийняв у дар право на вказану земельну частку (пай).

Розпорядженням Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 12 лютого 2004 року № 61 «Про передачу у власність земельних часток (паїв) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства» вирішено: затвердити технічну документацію з надання земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) групі громадян Очеретнянської сільської ради із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченка, розроблену ДП «Вінницький регіональний центр державного земельного кадастру»; передати безкоштовного у власність громадянам - членам колишнього КСП ім. Шевченка із земель колективної власності земельні частки (паї) у розмірах і по угіддях згідно з додатком; видати громадянам - членам колишнього КСП ім. Шевченка с. Очеретня державні акти на право власності на землю з визначенням цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до архівного витягу у додатку до вказаного розпорядження у списку громадян - членів КСП ім. Шевченка с. Очеретня, яким передаються у власність земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства, за № 5 значиться ОСОБА_2 ; номер сертифіката ВН 0165446, площа земельної ділянки 3,2950 га.

24 лютого 2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 12 лютого 2004 року № 61 видано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, кадастровий номер 0523483800:02:000:0009.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до спадкової справи після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , оскільки на день смерті вона проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем.

01 грудня 2017 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 20 листопада 2017 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною третьою статті 358 КК України (кримінальне провадження № 12017020270000324), а саме про внесення ОСОБА_2 спільно із колишнім головою Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_5 завідомо неправдивих відомостей до доручення та підробку в ньому підпису.

Відповідно до висновку судових експертів за результатами проведення технічної та почеркознавчої експертизи у матеріалах кримінального провадження № 12017020270000324 від 09 жовтня 2018 року № 3656/3657/18-21 підпис ОСОБА_1 у договорі дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 09 січня 2001 року, виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, та виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою із наслідуванням підпису ОСОБА_1 . 

Встановлено, що договір дарування, належного ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), датований 09 січнем 2001 року.

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

06 липня 2021 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 в справі № 143/405/19 залишено без розгляду.

2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права 
без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 
від 19 липня 2020 року у справі № 670/23/18, від 22 квітня 2021 року у справі 
№ 291/386/15, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД»підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі
повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями реалізації права на судовий захист. 

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на положення зазначених норм процесуального права, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судом рішення впливає на їх права, обов`язки чи інтереси, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Суд апеляційної інстанції, відкривши апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», переглянув судове рішення суду першої інстанції по суті, при цьому не перевірив та не дав належної правової оцінки повноваженням особи оскаржувати це судове рішення, а також чи порушує воно її права, чи впливає на інтереси та обов`язки.

Більш того, апеляційний суд, розглядаючи справу по суті, вказав, що ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» було лише користувачем земельної ділянки за договором емфітевзису, а не власником, а тому залучення співвідповідачем ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» не було необхідним, вказавши, що права товариства судовим рішенням не порушені, але, при цьому, не врахував та не надав правої оцінки положенню пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Зазначена судова практика є сталою та стабільною (див. постанови Верховного Суду від19 січня 2022 року у справі № 2-7115/07 (провадження № 61-14578св21), від 17 вересня 2025 року у справі № 522/4697/23-Е (провадження № 61-4831св25)).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати процесуальні питання, які входять до дискретних повноважень суду апеляційної інстанції, який не врахував викладеного у цій постанові, то постанову апеляційного суду слід скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судові витрати у справі не перерозподіляються, оскільки справа надсилається на новий розгляд.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2025 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  Судді:	Д. Д. Луспеник  І. Ю. Гулейков  Г. В. Коломієць  Р. А. Лідовець  Ю. В. Черняк