КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2026 року м. Київ № 320/231/19
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панової Г.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство»
до Державної податкової служби України,
Головного управління Державної податкової служби у Київській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство») з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-1, ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі по тексту - відповідач-2, ГУ ДФС у Київській області), в позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області, № 1005329/41860486;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 12 від 15.11.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариством було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №12 від 15.11.2018. Проте, спірним рішенням було відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної не зважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.
Позивач зазначив про те, що ним було подано контролюючому органу разом із податковою накладною усі необхідні первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт реалізації позивачем іншому суб`єкту господарювання відповідного товару, а тому позивач вважає, що спірне рішення було прийнято необґрунтовано та протиправно.
Крім цього, позивач зазначив, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано, які саме з наданих позивачем документів були складені з порушенням законодавства та які саме порушення були позивачем при цьому допущені. Також відповідачем не зазначено, яких саме документів не було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.
Відповідачі позов не визнали, у наданих до суду відзивах на позов зазначили про те, що при перевірці достовірності даних по поданих документах встановлено відсутність первинних документів щодо транспортування товару, а саме договорів, актів надання послуг, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, акти приймання-передачі товарів, документи щодо підтвердження відповідності продукції. Крім того, зазначено про те, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, чим порушено процедуру подачі податкової накладної до податкового органу. Відповідачі просили у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Протокольною ухвалою суд закрив підготовче засідання у справі та призначив справу до розгляду по суті позовних вимог.
У судове засідання, призначене справі на 15.05.2019 сторони не з`явились. Хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи у передбачений законодавством строк.
Водночас, судом встановлено, що на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження. При цьому, представник зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідно до вимог частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.
Приписами частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи викладене, протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
У додаткових поясненнях наданих до суду, Головне управління ДПС у Київській області зазначило, що спірне рішення було прийнято з підстав ненадання позивачем: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні. 
Додатково, відповідач-2 зазначив, що обов`язковими первинними документами, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, є документи, які доводять факт виникнення першої з подій або дати отримання постачальником/продавцем коштів від покупця/замовника, або дати відвантаження товарів. Отже, для підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної з операції постачання товарів надання видаткових накладних та/або розрахункових документів є обов`язковим. Відповідно до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, ГУ ДПС у Київській області встановлено, що позивачем надано документи, але надані документи не підтверджують дійсність господарської операції враховуючи галузеву специфіку позивача.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 суд замінив відповідача-1 по справі - Державну фіскальну службу України на Державну податкову службу України. Також суд замінив відповідача-2 -Головне управління ДФС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» (ідентифікаційний код 41860486, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська, буд. 23, прим. 221) зареєстроване як юридична особа 11.01.2018, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом економічної діяльності згідно КВЕД є 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.
Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість №1810274500010 від 18.01.2018 ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» 01.02.2018 було зареєстроване платником податку на додану вартість.
04.11.2018 між ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Фенікс» (покупець) було укладено договір поставки № 1/11-8 від 04.11.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця готову продукцію та товар, згідно накладних, які є невід`ємною частиною цього договору а покупець - прийняти та оплатити згідно умов цього договору. 
Приписами пункту 2.1 договору № 1/11-8 обумовлено, що найменування готової продукції та товару, його кількісні показники, ціна за одиницю та по позиціях, а також загальна вартість готової продукції та товару, поставка якого буде здійснюватися у відповідності до цього договору, вказуються у накладних. За згодою сторін у накладних можуть бути вказані додаткові відомості про готову продукцію та товар, а також інші умови виникнення та виконання зобов`язань по договору.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору № 21 поставка готової продукції та товару здійснюється партіями на протязі терміну дії цього договору.
Поставка готової продукції та товару може здійснюватися на наступних умовах:
- самовивіз за рахунок покупця зі складу постачальника за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачанська, 70;
- доставка силами та за рахунок постачальника за місцезнаходженням покупця за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Новосілки, вул. Широка, 42;
- доставка силами постачальника за рахунок покупця за місцезнаходженням покупця за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Новосілки, вул. Широка, 42.
Ціна готової продукції та товару вказується в рахунках, відповідних видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Факт поставки підтверджує погодження покупцем ціни готової продукції та товару, вказаної у відповідних рахунках та видаткових накладних. Загальна вартість готової продукції та товару визначається як вартість всієї поставленої за цим договором готової продукції та товару (п.4.1 договору № 1/11-8).
Пунктом 5.1 договору № 21 визначено, що покупець зобов`язаний розрахуватися за готову продукцію та товар в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника згідно банківських реквізитів, вказаних у даному договорі на наступних умовах:
- у разі 100 % передплати, ціна визначається у рахунках-фактурах у гривнях на кожну партію готової продукції, товару або напівфабрикату;
- у разі відтермінування платежу, ціна визначається у видаткових накладних.
Згідно із пунктом 6.1 договору № 21 постачальник надає покупцю ( чи його представникові) наступні документи на готову продукцію та, товар, що постачається у відповідності до договору: рахунок-фактуру, товарну накладну, податкову накладну та документацію зазначену в пункті 2.3 даного договору.
Приписами пункту 10.3 договору № 1/11-8 обумовлено, що договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019.
Позивачем було виставлено ТОВ «Агрокомплекс Фенікс» рахунок на оплату №13 від 14.11.2018 на суму 200 880, 00 грн за товар плівка полістирольна кількіст. 2700 кг.
На підставі рахунку №13 від 14.11.2018 покупцем було здійснено оплату на рахунок ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» 200 880 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 978 від 15.11.2018 (призначення платежу оплата за плівку полістирольну зг. Рахунку 13 від 14.11.2018).
За фактом настання першої події, ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» було складено податкову накладу від 15.11.2018 №12 на загальну суму 200 880,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 33 480 грн.), яку 21.11.2018 направлено електронними засобами зв`язку до ДФС України для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатом обробки податкової накладної її реєстрація була зупинена, про що позивачеві було направлено квитанцію №1 від 21.11.2018.
В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано таке: «відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 15.11.2018 №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2018 позивачем було направлено до Білоцерківської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додано 10 додатків.
Так, у поясненнях щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач зазначив про те, що реалізований ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» товар попередньо був придбаний позивачем у ТОВ «Андрекс» за договором поставки продукції №21 від 22.10.2018. 
За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія Головного управління ДФС у Київській області), було прийнято рішення від 28.11.2018 №1005329/41860486 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким у реєстрації податкової накладної №12 від 15.11.2018 було відмовлено.
В якості підстави для прийняття такого рішення Комісією Головного управління ДФС у Київській області вказано про ненадання платником податків копій таких документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем була подана скарга від 05.12.2018 на зазначене рішення, яка була залишена без задоволення рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 14.12.2018 №51381/41860486/2.
Не погоджуючись з правомірністю спірного рішення №1005329/41860486 від 28.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 15.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі -ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абз. 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
При цьому, пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117 в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
При цьому, пунктом 2 Порядку № 117 передбачено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктом 10 Порядку № 117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.
ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Відповідно до пунктів 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Суд зазначає, що критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 розміщені Державною фіскальною службою України на своєму офіційному веб-сайті.
Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
- платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16. Статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту16.1статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Отже, наведений підпункт 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі декілька підстав для віднесення платника податку до переліку ризикових, у зв`язку з чим для того, щоб відповідати вимогам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної через її відповідність вимогам пп.1.6 п. 1 цих Критеріїв має містити посилання на конкретні обставини, наявність яких є підставою для віднесення платника податку до переліку ризикових.
Вживання контролюючим органом загального посилання на підпункт 1.6 п.1 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту чи абзаців підпункту (за умови їх наявності, як у розглядуваному випадку), є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі №821/1173/17.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Суд звертає увагу на те, що квитанція № 1 від 21.11.2018 містить лише загальне посилання на пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких платника податку можна віднести до переліку ризикових, що, за відсутності доведення правомірності віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, свідчить про те, що зупинення реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 було здійснено відповідачем необґрунтовано.
Отже, контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.
З аналізу положень пунктів 6 та 7 Порядку №117 вбачається, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Разом з тим, з квитанції від 21.11.2018 вбачається, що реєстрація податкової накладної зупинена через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.
Згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Суд звертає увагу на те, що в квитанції від 21.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 контролюючим органом не було зазначено, які саме документи з вичерпного переліку, передбаченого пунктом 14 Порядку №117, необхідно було надати платнику податків для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі. В умовах такої невизначеності дій контролюючого органу платнику податків, на думку суду, слід керуватися положеннями пункту 14 Порядку №117 та надавати передбачені наведеним переліком документи на власний розсуд, яких, на думку платника податків, буде достатньо для прийняття позитивного рішення.
З матеріалів справи вбачається, що після зупинення реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 позивачем були подані до комісії Головного управління ДФС у Київській області документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про:
- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;
- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що в спірному рішенні комісії Головного управління ДФС у Київській області від 28.11.2018 № 1005329/41860486 в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 № 12 вказано ненадання платником податку копій:
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; 
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Отже, у спірному рішенні комісії Головного управління ДФС у Київській області фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.
Суд зазначає, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття комісією Головного управління ДФС у Київській області рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 14 Порядку №117.
Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, визначені Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок роботи комісії).
Згідно з пунктом 7 цього Порядку Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.
Відповідно до пункту 14 Порядку роботи комісії члени комісії контролюючих органів мають право: ознайомлюватися з матеріалами, поданими на розгляд комісії, та брати участь у їх перевірці; переглядати всю інформацію про платників податку на додану вартість, наявну в ДФС; подавати пропозиції з питань, що розглядаються; викладати окрему думку, оформлену в письмовій формі; вносити пропозиції до порядку денного засідання комісії.
Згідно з абзацами 2-3 пункту 17 Порядку роботи комісії засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.
Засідання комісії контролюючого органу проводиться обов`язково кожного робочого дня, а в разі наявності документів для розгляду - два рази на день.
Абзацом 5-6 пункту 17 Порядку передбачено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.
Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.
Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзац 8-9 пункту 17 Порядку).
Пунктом 22 Порядку роботи комісії передбачено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:
- доповідь секретаря комісії;
- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);
- внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення;
- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;
- голосування;
- оголошення головою комісії результатів голосування;
- оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.
Таким чином, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.
У той же час, суд звертає увагу на те, що у спірному рішенні від 28.11.2018 №1005329/41860486 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яких саме документів, окрім тих, що були надані позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Комісією Головного управління ДФС у Київській області лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин: чи то надані позивачем копії документів складені з порушеннями вимог законодавства, а якщо так, то яких саме; чи то копії наданих документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо так, то яких саме документів згідно з наведеним в пункті 14 Порядку № 117 переліку не надано позивачем; чи то існують обидві зазначені передумови для відмови в реєстрації.
Разом з тим, контролюючим органом не було надано до суду витягу з Протоколу засідання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації по платниках які перебувають на обліку в ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2018 на якому розглядалося питання щодо реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 № 12 поданої ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство».
Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що комісія ГУ ДФС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної від 15.11.2018 № 12.
Так, з матеріалів справи слідує, що позивачем разом із поясненнями від 26.11.2018 щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 12 від 15.11.2018 був поданий пакет документів, а саме: рахунок на оплату №13 від 14.11.2018; копія платіжного доручення № 978 від 15.11.2018; податкова накладна №12 від 15.11.2018; копія рахунку-фактури №СФ-0000771 від 14.11.2018; договір поставки №21 від 221.10.2018; видаткова накладна №РН-0000770 від 19.11.2018; копія платіжного доручення №102 від 15.11.2018; копія платіжного доручення № 103 від 16.11.2018; копія платіжного доручення №104 від 19.11.2018; копія платіжного доручення № 105 від 19.11.2018.
У той же час, аналіз наданих позивачем документів свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.
У відзиві на позовну заяву відповідачі зазначили про те, що причиною відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Водночас, як зазначалося судом раніше, таке формулювання причини відмови у реєстрації податкової накладної є фактично цитуванням пункту 14 Порядку № 117 без будь-якої конкретизації яких саме документів згідно з наведеним в пункті 14 Порядку № 117 переліку не надано позивачем. Разом з тим, у розділу , в розділі «Додаткова інформація» оспорюваного рішення не вказано конкретного переліку документів, які були відсутні при вирішенні питання про наявність підстав зареєструвати податкову накладну.
Разом з тим, відповідачі зазначили, що при перевірці достовірності даних по наданих документах встановлено: відсутність первинних документів щодо транспортування товару, а саме договорів, актів надання послуг, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, акти приймання-передачі товарів, документи щодо підтвердження відповідності продукції. Крім того, зазначено про те, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, чим порушено процедуру подачі податкової накладної до податкового органу. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до видаткової накладної №Но000000006 від 27.11.2018, яка підписана представниками ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» та ТОВ «Агрокомплекс Фенікс» сторонами підтверджено поставку товару (плівка полістирольна кількість 2700 кг; заг. вартістю 200 880,00 грн) відповідно до розрахунку на оплату покупцю від 14.11.2018.
Відомостями товарно-транспортної накладної №Рн00000006 від 27.11.2018 підтверджується перевезення вантажу (плівки полістирольної заг. вагою 2700 кг) разом і товаросупровідними документами - видатковою накладною № Но000000006 від 27.11.2018 на замовлення ТОВ «Агрокомплекс Фенікс». Вантажовідправник ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство»; вантажоодержувач ТОВ «Агрокомплекс Фенікс»; пункт навантаження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, Храпачанська, 70; пункт розвантаження: 08070, Київська область, Макарівський район, с. Новосілки, вул. Широка, 42.
Керуючись закріпленим в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який передбачає вжиття судом передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, суд зазначає таке.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності позивача за КВЕД 2010 є код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.
Згідно із відомостями КВЕД 46.76 «Оптова торгівля іншими проміжними продуктами» (відповідно до КВЕД-2010) охоплює спеціалізовану оптову торгівлю пластмасами в первинних формах, оптову торгівлю гумою в первинних формах, оптову торгівлю текстильними волокнами тощо, оптову торгівлю папером і картоном у великих партіях, оптову торгівлю дорогоцінним камінням, оптову торгівлю іншими проміжними продуктами, крім сільськогосподарських.
З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Андрекс» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» (покупець) був укладений договір поставки № 21, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю готову продукцію, товар або напівфабрикат, згідно накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти та оплатити згідно умов цього договору.
Приписами пункту 2.1 договору № 21 обумовлено, що найменування готової продукції, товару або напівфабрикату, його кількісні показники, ціна за одиницю та по позиціях, а також загальна вартість готової продукції, товару або напівфабрикату, поставка якого буде здійснюватися у відповідності до цього договору, вказуються у накладних. За згодою сторін у накладних можуть бути вказані додаткові відомості про готову продукцію, товар або напівфабрикат, а також інші умови виникнення та виконання зобов`язань по договору.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору № 21 поставка готової продукції, товару або напівфабрикату здійснюється партіями на протязі терміну дії цього договору.
Поставка готової продукції, товару або напівфабрикату може здійснюватися на наступних умовах:
- самовивіз за рахунок покупця зі складу постачальника за адресою: Сумський район, с. В. Чернеччина, пров. Польовий, буд.10;
- доставка силами та за рахунок постачальника за місцезнаходженням покупця за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, б.23, прим. 221;
- доставка силами постачальника за рахунок покупця за місцезнаходженням покупця за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, б.23, прим. 221.
Ціна готової продукції, товару або напівфабрикату вказується в рахунках, відповідних видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Факт поставки підтверджує погодження покупцем ціни готової продукції, товару та напівфабрикату, вказаної у відповідних рахунках та видаткових накладних. Загальна вартість готової продукції, товару та напівфабрикату визначається як вартість всієї поставленої за цим договором готової продукції, товару та напівфабрикату (п.4.1 договору № 21).
Пунктом 5.1 договору № 21 визначено, що покупець зобов`язаний розрахуватися за готову продукцію, товар або напівфабрикат в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника згідно банківських реквізитів, вказаних у даному договорі на наступних умовах:
- у разі 100 % передплати, ціна визначається у рахунках-фактурах у гривнях на кожну партію готової продукції, товару або напівфабрикату;
- у разі відтермінування платежу, ціна визначається у видаткових накладних.
Згідно із пунктом 6.1 договору № 21 постачальник надає покупцю (чи його представникові) наступні документи на готової продукції, товар та напівфабрикат, що постачається у відповідності до договору: рахунок-фактуру, товарну накладну, податкову накладну.
14.11.2018 сторонами було підписано додаток до договору № 21 від 22.10.2018 Специфікацію № 2, за умовами якої визначено поставку товару: плівка полістирольна кількість 14388,48 кг, ціна без ПДВ 60,00; сума без ПДВ 863 308,80; сума з ПДВ 1 035 970,56.
14.11.2018 ТОВ «Андрекс» було оформлено ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» рахунок-фактуру № СФ-0000771 на товар (плівка полістирольна) всього з ПЛДВ 568 344, 96 тгрн, в тому числі ПДВ 97 724,16.
Згідно із відомостями платіжного доручення № 102 від 15.11.2018 та № 103 від 16.11.2018 ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» було оплачено ТОВ «Андрекс» по 200 000,00 грн передплати згідно рахунка-фактури № СФ-0000771 від 14.11.2018.
Даними платіжного доручення № 104 від 17.11.2018 підтверджується, що позивачем було оплачено на рахунок ТОВ «Андрекс» 100 000,00 грн передплати згідно рахунка-фактури №СФ-0000771 від 14.11.2018.
У подальшому, 19.11.2018 позивачем згідно платіжного доручення № 105 від 19.11.2018 було оплачено ТОВ «Андрекс» 68 344, 96 грн передплати згідно рахунка-фактури №СФ-0000771 від 14.11.2018.
З метою виконання умов вказаного договору, ТОВ «Андрекс» було передано, а ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» прийнято товар (плівка полістирольна кількістю 6494,800 кг) на загальну суму 467 625,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 77 937,60 грн.), про що свідчить видаткова накладна від 19.11.2018 № РН-0000771.
Відповідно до відомостей заявки-договору №19/11, останній укладено між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» для перевезення товару ФОП ОСОБА_1 (машина Вольво 110-29 КМ п/п НОМЕР_1 ) з Сумської області, с. Велика Чернеччина, пров. Польовий, 700 до м. Біла Церква, згідно ТТН.
Товарно-транспортна накладна № 0000000662 від 19.11.2018 містить відомості про вантажне перевезення автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 (автомобіль VOLVO, держ.№ НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 ) на замовлення ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» вантажу. Вантажовідправник ТОВ «Андрекс», вантажоодержувач ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство».
Актом виконаних робіт № МБС-6 від 19.11.2018 сторони засвідчили виконання експедиторських послуг по маршруту: м. Суми (Україна) - м. Біла Церква (Україна) згідно рахунку№МБС-3 від 19.11.2019 та ціну таких послуг 8000,00 грн., яка визначена у виставленому ФОП ОСОБА_3 рахунку № МБС-3 від 19.11.2018.
Відповідно до відомостей укладеного ТОВ «Міжнародне бізнес суспільство» (замовник) та ТОВ «Р-Пласт» (виконавець) договору № 3/10 відповідального зберігання від 26.10.2018 замовник зобов`язується передати, а виконавець зобов`язується прийняти полімерну сировину, плівку полімерну, пакування та інші товари промислового або господарського призначення, надалі «продукція» на відповідальне зберігання. Приймання на зберігання продукції відбувається за актом приймання-передання, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками після фактичного прийняття. Адреса місця зберігання: 09114,Україна, Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачанська, 70. Актами приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 19.11.2018 сторонами обумовлено передачу на зберігання плівки полістирольної кількістю 14388,48 кг; від 27.11.2018 сторонами обумовлено передачу на зберігання плівки полістирольної заг. кількістю 2700 кг.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що реалізований позивачем ТОВ «Агрокомплекс Фенікс» товар був придбаний позивачем у ТОВ «Андрекс» та перебував на зберіганні у ТОВ «Р-Пласт» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачанська, 70 .
Дослідивши вказані матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що ненадання позивачем під час подання контролюючому органу документів для реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 №12 первинних документів щодо транспортування товару суд зауважує, що останні були оформлені - 27.11.2018, вже після подання відповідних пояснень до контролюючого органу що не ставлять під сумнів реальність господарської операції, за результатами якої було складено спірну податкову накладну.
При цьому, вказані документи є у матеріалах справи, дослідивши які, суд вважає, що у межах прийнятих рішень про зупинення реєстрації податкової накладної позивач надав достатні документи для реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДФС у Київській області по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем принципу належного урядування.
Так, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісією Головного управління ДФС у Київській області документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області № 1005329/41860486 від 28.11.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 12 від 15.11.2018.
Щодо вимоги - зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 12 від 15.11.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю « Міжнародне бізнес суспільство» в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Суд звертає увагу на те, що податкова накладна № 12 від 15.11.2018 була подана до реєстрації 21 листопада 2018 року, а тому підлягає реєстрації у день її подання, тобто 21.11.2018.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджується відомостями платіжного доручення наявного у матеріалах справи).
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за задоволення однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 1762,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, оскільки спірні рішення саме комісії регіонального рівня призвели до виникнення спірних правовідносин.
Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області № 1005329/41860486 від 28.11.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.11.2018 № 12.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №12 від 15.11.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання - 21.11.2018.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародне бізнес суспільство» (ідентифікаційний код 41860486, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська, буд. 23, прим. 221) судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.