Олевський районний суд Житомирської області    
Справа № 287/14/26
2/287/807/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Винара Л.В.
з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську цивільну справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі – позивач, ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 , відповідачка, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 у розмірі 47242,61 грн., а також судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме : судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7673392 на суму 15000,00 грн. 23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 23.10/24-Ф та акту прийому-передачі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, згідно умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16/05/25-Е до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54742,61 грн. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Відповідачка належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» на момент подання позовної заяви в сумі 54742,61 грн., з яких: 14373,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32869,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 7500,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Враховуючи зазначене , позивач просить стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 у розмірі 47242,61 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.
На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачки ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 13.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо перерахування коштів відповідачці. Копію ухвали для виконання направлено до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».
12.02.2026 до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надійшла інформація щодо рахунків відповідачки з доданою випискою за договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
01.04.2026 представник  позивача  в судове засідання  не з`явився, в позовній заяві просить провести розгляд позовної заяви за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у  повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка у судові засідання на розгляд справи 04.02.2026 та 01.04.2026 не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачка до суду не надала.
Представник відповідачки – адвокат Барановський І.І. у судове засідання 01.04.2026 не з`явився та не повідомив про причини неявки, при цьому надав до суд письмову заяву, у якій просить надати йому для ознайомлення через «Електронний суд» матеріали справи № 287/14/26. Також, просить судове засідання відкласти на іншу дату у зв`язку з його зайнятістю в цей день у справі № 287/279/24 в Житомирському апеляційному суду. Слід зазначити, що будь-яких доказів, що підтверджують неможливість його явки до суду 01.04.2026 до заяву не додано. Окрім цього, представник відповідачки 04.02.2026 також не з`явився в судове засідання, надіславши заяву з проханням відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з його зайнятістю в цей день у інших справах у Коростенському міськрайонному суді Житомирської області. Враховуючи наведене, судом було відкладено розгляд справи. Слід зазначити, що згідно наявної в матеріалах справи довідки, 03.02.2026 по справі було внесено дані представника відповідачки Барановського І.І. та надано йому доступ до справи в підсистемі «Електронний суд». Розглянувши клопотання представника відповідачки, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для повторного відкладення розгляду справи, оскільки адвокатом не надано будь-яких доказів його зайнятості 01.04.2026 в іншому суді та неможливості явки до Олевського районного суду Житомирської області для участі в судовому засіданні. Окрім цього, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від відповідачки та її представника до суду не надходили. 
Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, 11.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 7673392 про надання споживчого кредиту в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.2 Розділу 2 Кредитного договору, дата надання Кредиту – 11.03.2024 або 12.03.2024. Сума кредиту складає 15000,00 грн. Тип кредиту – кредит (п. 1.3). Згідно з п. 1.4 Договору строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів. Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 14-30).
11.03.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ініціювало переказ коштів у розмірі 15000,00 грн. згідно договору № 7673392 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ПЕЙТЕК" на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця. 
Докази зарахування коштів в сумі 15000,00 грн. 11.03.2024 на картку відповідачки підтверджуються матеріалами справи, а саме інформацією про перерахування коштів через платіжний сервіс, яку надано ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с. 50-55).
Також, зазначене підтверджується інформацією наданою Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» щодо рахунків відповідачки та доданою випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 11.03.2024-16.03.2024(а.с. 176-178).
Крім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, згідно яких сума кредиту становить 15000,00 грн., строк кредитування 360 днів. Мета отримання кредиту – на споживчі потреби. Стандартна процентна ставка 805,20 % річних, знижена процентна ставка 762,85 % річних. Загальні витрати за кредитом 118800,00 грн. Зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою 11.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 107-111). 
23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 (а.с.69-84).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 23.10/24-Ф та акту прийому-передачі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54742,61 грн. (а.с. 85-88).
16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, згідно умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 (а.с.90-99).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16/05/25-Е до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54742,61 грн.(а.с. 101-103).
Всупереч умов договору № 7673392 від 11.03.2024 відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 54742,61 грн., з яких: 14373,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32869,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 7500,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), що також підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с. 112-122). 
Статтею ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 14373,00 грн. за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідачка, будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилась, підписавши кредитні документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, тому позовна вимога ТОВ ФК «ЕЙС» щодо стягнення відсотків за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 в розмірі 32869,61 грн., також підлягає задоволенню.
Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» прав первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.ст.1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Згідно з ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання.
Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, серед яких витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно платіжної інструкції № 32007 від 08.01.2026 позивачем було сплачено 2662,40 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки (а.с. 1).
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п. 1, 2 ч. ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правничої допомоги, позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Соломко та партнери»; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг, за яким адвокатським бюро «Соломко та партнери» надано позивачу послуги: складання позовної заяви до відповідачки 2 год. (5000 грн.), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості до відповідачки 2 год. (1000 грн.), підготовка адвокатського запиту 1 год. (500,00 грн.), підготовка клопотання 1 год. (500,00 грн.), всього на суму 7000 грн. (а.с 123-127).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, у даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, також існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ. 
За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7 000,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення із відповідачки на користь позивача понесених у даній справі витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 516, 526, 625, 627, 629, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 137, 141, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 7673392 від 11.03.2024 у розмірі 47242 (сорок сім тисяч двісті сорок дві) грн. 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» сплачений судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13.
Відповідачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: 1 АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л.  В.  Винар