ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27.02.2026р. Справа №905/1313/25 

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги”, м.Дніпро, 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Орла Федіра Івановича, м.Покровськ, Донецька область,
про стягнення заборгованості в розмірі 17874,45 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” звернувся до Фізичної особи-підприємця Орла Федіра Івановича про стягнення заборгованості в розмірі 17874,45 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції “Універсальна”, в частині оплати в повному обсязі поставленої електричної енергії у серпні 2024 на суму 15456,76 грн. У зв`язку з простроченням оплати спожитої електричної енергії позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних на суму 564,93 грн, інфляційні втрати на суму 1852,76 грн.
Хід розгляду справи та процесуальні дії.
Ухвалою суду від 30.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/1313/25; справу визначив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також, даною ухвалою суд встановив сторонам строк на подання заяв по суті спору, заперечень та доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу. 
Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд встановив, що відповідач у справі зареєстрував електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд”, тому відповідно до ч. 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд вручає будь-які документи у справі виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.
Ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету.
Також, суд додатково направив ухвалу про відкриття провадження у справі на електронну адресу, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Довідка про доставку електронного листа на електронну адресу наявна в матеріалах справи.
Станом на дату ухвалення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомляв.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України від учасників справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин.
З 18.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (позивач, постачальник) та Фізичною особою підприємцем Орлом Федіром Івановичем (відповідач, споживач) шляхом здійснення оплати рахунка, фактично укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір) на умовах комерційної пропозиції “Універсальна” постачальника універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" для малих не побутових споживачів (додаток № 2 до договору) (в матеріалах справи наявна виписка по рахунку позивача від 21.01.2019 з підтвердженням оплати рахунка за електроенергію).
Для проведення розрахунків постачальником було відкрито споживачу особистий рахунок № 423.
Згідно з умовами п.1.1. договору, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі – договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього договору.
Згідно з п. 2.1. договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку до цього договору.
Пунктом 2.2. договору визначено, що обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності.
Умови надання універсальних послуг споживачу повинні передбачати наступне: ціни на електроенергію для споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором; споживач має право змінювати постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого постачальника у разі дострокового розірвання цього договору (п. 3.1. договору).
Згідно з положеннями пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.
Відповідно до пункту 5.2. договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.
Умовами п. 5.5. договору передбачено, що ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України “Про ринок електричної енергії” і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.
За змістом п. 5.7. договору, ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. 
Пунктом 5.8. договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 5.9. договору, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника (за наявності), та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Згідно з п. 5.10. договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Пунктом 6.2. договору встановлено, що споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1. договору).
Договір укладений на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1. договору).
З 18.01.2019 Фізична особа-підприємець Орел Федір Іванович, шляхом оплати рахунку, приєднався до умов комерційної пропозиції “Універсальна” постачальника універсальних послуг ТОВ “Донецькі енергетичні послуги” для малих непобутових споживачів.
Згідно з пунктом 2.1. комерційної пропозиції, постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі – договір) здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, розрахованими у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, на момент публікації цієї комерційної пропозиції відповідно до постанови НКРЕКП від 05.10.2018 №1177. 
Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі та/або розрахункових документах (п. 4.1., 4.4. комерційної пропозиції).
Пунктом п. 5.1. комерційної пропозиції визначено, що 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.
Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку (п. 5.4. комерційної пропозиції).
Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі “Особистий кабінет”. За умовами цієї комерційної пропозиції споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі “Особистий кабінет” та користуватись відповідним сервісом (п. 5.5. комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 5.6. комерційної пропозиції рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі “Особистий кабінет” не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.
Згідно з п. 5.7. комерційної пропозиції у разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.
Споживач може надавати звіти про показники засобу обліку за формою узгодженою з оператором системи розподілу, за розрахунковий період та у дати, визначені договором, що діяв станом на 30 вересня 2022 року, до отримання окремого повідомлення від постачальника про зміну відповідної дати чи періоду (п. 5.8. комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 6 комерційної пропозиції, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.
Пунктом 10.1. комерційної пропозиції передбачено, що для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на умовах комерційної пропозиції “Універсальна” постачання електричної енергії на умовах цієї комерційної пропозиції здійснюється за збігом двадцяти денного терміну з моменту її публікації.
Договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання (п. 10.3. комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 10.4. комерційної пропозиції договір може бути розірвано або припинено і в інший термін за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим договором, але в будь - якому випадку договір діє до повної оплати заборгованості по договору, включаючи штрафні санкції.
Зміна умов комерційних пропозицій, припинення їх дії чи припинення дії договору в частині постачання електричної енергії тощо, без зміни постачальника, не припиняє право постачальника обмежити постачання електричної енергії за об`єктами, в разі наявності простроченої заборгованості (п. 10.5. комерційної пропозиції).
Згідно з п. 10.6. комерційної пропозиції інформація про зміни цієї комерційної пропозиції оприлюднюється на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 календарних днів до строку введення відповідних змін.
Таким чином, між позивачем та ФОП Орлом Ф. І. з 18.01.2019 виникли та тривали договірні правовідносини з постачання електричної енергії на умовах публічного договору приєднання та комерційної пропозиції «Універсальна», до яких відповідач приєднався шляхом оплати рахунка; сторони погодили предмет договору, порядок і умови постачання, ціну (тариф), що формується відповідно до вимог законодавства та рішень регулятора, розрахунковий період, строки й спосіб оплати, а також відповідальність за порушення грошових зобов`язань, при цьому споживач зобов`язався здійснювати попередню та остаточну оплату фактично спожитої електричної енергії у визначені договором і комерційною пропозицією строки; договір є чинним, за відсутності заяв сторін про його припинення, суд вважає його продовженим та чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Позивач вказує, що на виконання умов договору №423 від 18.01.2019 про постачання електричної енергії постачальник у серпні 2024 було поставив, а відповідач спожив електричну енергію в кількості 1566 кВт*год загальною вартістю 15 456,76 грн з ПДВ.
На підтвердження вищезазначеного позивач надав до матеріалів справи акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) до договору про постачання електричної енергії №423 за серпень 2024 року від 31.08.2024, кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії 1566 кВт*год на суму 15456,76 грн, у тому числі ПДВ 2576,13 грн.
Також, позивач надав рахунок за спожиту електроенергію №423 за серпень 2024 року від 04.09.2024 на суму 15456,76 грн сформований на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії у серпні 2024. Кінцева дата сплати – 11.09.2024.
В матеріалах справи наявна Інформація щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, надана АТ “ДТЕК Донецькі електромережі”, згідно якої, фактичний (звітний) обсяг споживання електроенергії відповідачем за серпень 2024 становить 1566 кВт*год.
Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), рахунок за спожиту електроенергію підписано боку підприємства позивача та відповідачем без зауважень. 
Позивач в позові зазначає, що акт прийняття-передавання товарної продукції та рахунок за серпень 2024р. було сформовано та погоджено сторонами в електронній формі через сервіс «Особистий кабінет».
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав умови договору № 423 від 18.01.2019, здійснивши у серпні 2024 року постачання електричної енергії в обсязі 1566 кВт·год на загальну суму 15 456,76 грн з ПДВ
Відомості про оплату наведеної суми в матеріалах справи відсутні. Відповідач аргументи та надані позивачем докази не спростував.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір) на умовах комерційної пропозиції “Універсальна” №423 від 18.01.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиту електричну енергію за серпень 2024, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 17874,45 грн, з яких: 15456,76 грн – сума боргу за спожиту електричну енергію, 564,93 грн – 3% річних, 1852,76 грн – інфляційні втрати.
Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії, здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України “Про ринок електричної енергії”, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №311 і безпосередньо договором.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання згідно із ст.11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Закон України “Про ринок електричної енергії” визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Положеннями частин 1, 2 ст. 56 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України “Про ринок електричної енергії” комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Як було встановлено судом та не заперечується сторонами, спірні правовідносини у справі виникли на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №423 від 18.01.2019, позивач належним чином виконав свої зобов`язання з договором на загальну суму 15456,76 грн з ПДВ, відомості про оплату відповідачем у суду відсутні. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) до договору про постачання електричної енергії №423 за серпень 2024 року від 31.08.2024, кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії 1566 кВт*год на суму 15456,76 грн, у тому числі ПДВ 2576,13 грн.
Також, позивач надав рахунок за спожиту електроенергію №423 за серпень 2024 року від 04.09.2024 на суму 15456,76 грн сформований на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії у серпні 2024.
Факт отримання відповідачем вищевказаного акту приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунку за спожиту електроенергію не заперечується.
Суд встановив, що відповідач підписав акт та рахунок за серпень 2024, що підтверджується відміткою наявною на акті та рахунку.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.
Щодо обсягів розподіленої електричної енергії за серпень 2024 суд зазначає, що матеріали справи містять надану АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” Інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу згідно якої, фактичний (звітний) обсяг споживання електроенергії відповідачем за серпень 2024 становить 1566 кВт*год. Листи підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 12.05.2025.
Як було встановлено судом, пунктом 5.10. договору визначено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Умовами комерційної пропозиції визначено (пункти 5.4., 5.6. комерційної пропозиції) розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку. Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі “Особистий кабінет” не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.
Суд зазначає, що процедура оскарження даних ОСР та ППКО щодо обсягів споживання електричної енергії передбачена кодексом комерційного обліку електричної енергії.
Відповідач не надав доказів оскарження вказаних у рахунку постачальника обсягу спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставленого рахунку та обсягу споживання електроенергії, зазначеного у рахунку у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.
Згідно із вимогами статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Отже, враховуючи умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 18.01.2019 строк оплати відповідачем спожитої електроенергії за серпень 2024 є таким, що настав.
Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію у серпні 2024 на дату подачі позову складає 15456,76 грн.
Доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 15456,76 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат.
Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 564,93 грн за загальний період з 12.09.2024 до 30.11.2025, інфляційні втрати у розмірі 1852,76 грн за загальний період з 01.10.2024 до 30.06.2025. 
За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, статей 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.
За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В п.9.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. 
Пунктом 6 комерційної пропозиції передбачено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.
Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань.
За наслідками проведеного судом перерахунку 3% річних за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН за визначені позивачем періоди (12.09.2024 до 30.11.2025) загальна сума 3% річних перевищує розмір заявлений позивачем, та враховуючи, що згідно ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, задоволенню підлягає сума 3% річних в заявленому позивачем розмірі – 564,93 грн.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН за визначені позивачем періоди, господарський суд встановив, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі - в сумі 1852,76 грн.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача 17874,45 грн, з яких: 15456,76 грн – сума боргу за спожиту електричну енергію, 564,93 грн – 3% річних, 1852,76 грн – інфляційні втрати.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 7, 13, 42, 46, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” до відповідача Фізичної особи-підприємця Орла Федіра Івановича про стягнення заборгованості в розмірі 17874,45 грн, задовольнити. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Орла Федіра Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” (49001, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Січових стрільців, б.4Д; код ЄДРПОУ 42086719) заборгованість у розмірі 15456,76 грн, 3% річних у розмірі 564,93 грн, інфляційні втрати у розмірі 1852,76 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз