Справа № 602/289/26
Провадження № 3/602/145/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2026 р.        м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, -
в с т а н о в и в:
09 березня 2026 року о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_1 в с. Карначівка, по вул. Залізничній Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом, а саме електротрициклом марки CORSO без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а саме за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі в м. Ланівці відмовився під відеофіксацію, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення було призначене на 01.04.2026.
Судове засідання, призначене на 01.01.2026 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті для ухвалення вироку у кримінальному провадженні. Призначене судове засідання на 15.04.2026.
15 квітня 2026 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 16.04.2025.
В судове засідання захисник ОСОБА_1 – адвокат Конюшко Д.Б. не прибув та не повідомив суд про причини неприбуття, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Попередньо - 10.04.2026 подав клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, однак на відеозв`язок із судом не вийшов.
Враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності прибула у судове засідання, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності захисника.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у зазначені у протоколі дату та час він їхав електричним трициклом марки CORSO із зятем та внучкою, коли його зупинили працівники поліції. Алкоголю він не вживав, один із поліцейських вдарив його корпусом два рази, сказавши, що він п`яний. Про те, що складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП він не знав.
Оцінивши зібрані по справі докази, проаналізувавши аргументи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 450625 від 09.03.2026 (а.с.2); рапортом старшого інспектора чергового ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 1385 від 09.03.2026 (а.с.3); довідкою начальника ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції Чоловського М. (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинним до 27 січня 2027 року (а.с.7); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким ОСОБА_1 09.03.2026 о 13 год 15 хв направлено в КНП «Лановецька міська лікарня» (а.с.9); відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля поліцейського, що містяться на диску (а.с.10).
Перераховані вище докази зібрані у передбаченому законом порядку, не викликають сумніву щодо їх належності та допустимості, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Так, зі змісту відеозаписів відеореєстратора зі службового автомобіля та з нагрудної камери поліцейського, досліджених суддею, убачається, що у зазначених у протоколі даті, час та місці ОСОБА_1 , керував електричним трициклом марки CORSO без д.н.з, коли був зупинений працівниками поліції. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 на запитання поліцейського повідомив, що вживав алкогольні напої (пиво). Поліцейський назвав причину зупинки транспортного засобу, а саме не ввімкнено ближнє світло фар та відсутність мотошолому, а також повідомив ОСОБА_1 , що у нього запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. У подальшому працівник поліції, роз`яснивши ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КупАП, повідомив, що стосовно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та сказав ОСОБА_1 , щоб той зачекав, поки складуть протокол та його покличуть, однак ОСОБА_1 самовільно покинув місце зупинки транспортного засобу.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, спростовуються змістом відеозаписів, досліджених суддею під час розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України (далі ПДР України).
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень пункту 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Електричний трицикл, у розумінні положень Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 №2956-IX є електричним триколіснім транспортним засобом, оснащеним виключно електричними тяговими двигунами, та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії, а відтак відповідає ознакам механічного транспортного засобу незалежно від показника потужності двигуна.
У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо такий засіб приводиться в рух електродвигуном; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Відтак, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є встановленою суддею та підтверджується доказами по справі.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, суд вважає, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, поваги до правил співжиття й запобіганню вчиненню нових правопорушень, до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 23, 130 ч. 1, 276, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в:
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу (34 000,00 грн) та витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук