Справа № 487/90/26 
Провадження № 2/487/1134/26 

Р І Ш Е Н Н Я
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

27 квітня 2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
В С Т А Н О В И В:
07.01.2026 року адвокат Щукіна Наталія Олегівна звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 від 13 грудня 2000 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 грудня 2000 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №2002, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м, який був зареєстрований на Універсальній Біржі «Південь». 22 грудня 2000 року Миколаївським БТІ за позивачем була проведена державна реєстрація згідно договору. Оскільки на час укладання договору, правочини зареєстровані на біржі не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню, вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Правочин обома сторонами повністю виконаний. На даний час позивач не має можливості належним чином розпорядитися своїм майном, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. 
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. 
До судового засідання представник позивача адвокат Щукіна Н.О. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу провести розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила ї задовольнити. 
Відповідач до судового засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. 
Судом встановлено, що 13 грудня 2000 року на Універсальній біржі «Південь» між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений договір № 2002 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , без подальшого нотаріального посвідчення.
В подальшому право власності на зазначене домоволодіння було зареєстровано за ОСОБА_1 у КП «Миколаївське міжміське Бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 1087 від 22.12.2000 року.
При укладанні договору купівлі-продажу сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ, відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Саме тому вважали, що договір купівлі-продажу гаражу укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.
Проте, у відповідності зі статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу нерухомого майна і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.
Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Факт здійснення сторонами своїх обов`язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою та відповідною реєстрацією. 
Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Наразі правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені в дію ЦК України 2003 року. 
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. 
Отже, оскільки договір купівлі-продажу від 13 груд 2000 року було оформлено за існуючим в той час порядком, а також мала місце конкуренція норм права, можна зробити висновок, що сторони добросовісно помилялися щодо відсутності необхідності нотаріального посвідчення договору, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 260,280-284,354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір №2002 купівлі-продажу нерухомого майна – домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , укладений 13 грудня 2000 року на Універсальній біржі «Південь» між ОСОБА_2 та  ОСОБА_2 – дійсним.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 27.04.2026 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко