ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/8449/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року (суддя Царікова Олена Василівна) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради 
про встановлення наявності компетенції, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити наявність компетенції (повноважень) Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради при отриманні заяви від 03.09.25 вх. 271 створювати штучні перешкоди для проведення службової перевірки дій посадових осіб і надати правову оцінку цим діям; визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати надати помісячно з 01.01.24 по 01.09.25 нараховану премію ОСОБА_2 з загальним підсумком.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень, а, отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу за територіальною підсудністю згідно з ч. 8 ст. 29 КАС України.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зокрема апелянт зазначає, що ігноруючи ту обставину, що п. 5 ч. 2 ст. 245 КАС України покладено повноваження на суд встановлення наявності компетенції (повноважень) відповідача, залишив поза увагою право надане позивачу п. 4, 5 ч. 1 ст. 5 КАС, суд дійшов хибного висновку, що є підставою для скасування ухвали. 
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 4, 5 частини 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень. 
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Отже, право звернення до суду відповідно до п. 5 ч. 1 чт. 5 КАС України, в контексті з приписами статті 19 КАС України, належить виключно суб`єкту владних повноважень.
Разом з цим колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах має місце компетенційний спір, є формальними, адже суд не врахував зміст позовної заяви та не визначив які саме дії/бездіяльність оскаржує позивач. 
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний суд у постанові від 10 грудня 2024 року у справі № 215/1175/24 зазначив, що за змістом наведеної норми обов`язковими ознаками компетенційного спору є суб?єктний склад (сторонами у такому спорі є суб`єкти владних повноважень) та предмет спору (реалізація такими суб`єктами компетенції у сфері управління).
У цій справі поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що позивач по суті оскаржує бездіяльність Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду по суті заяви від 03.09.25 вх. 271, в якій позивач, окрім іншого, просила надати помісячно з 01.01.24 по 01.09.25 нараховану премію ОСОБА_2 з загальним підсумком. 
При цьому використання позивачем у позовних вимогах формулювання «встановлення компетенції» не відносить цей спір до компетенційного з огляду на характер та суб`єктний склад спірних правовідносин.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм процесуального права. 

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року в адміністративній справі № 215/8449/25 скасувати.
Адміністративну справу № 215/8449/25 направити до Дніпропетровського адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з 17 лютого 2026 року та оскарженню не підлягає.
Повна постанова складена 17 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров