ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21232/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 ( судд Ремез К.І.) в адміністративній справі №160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №160/21232/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.05.2023 № 047150017241 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.04.2022.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі № 160/21232/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишили без задоволення та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №160/21232/24 залишили без змін.
Судове рішення набрало законної сили 29.01.2025.
З матеріалів справи видно, що рішення суду з набранням законної сили та виконавчі листи по справі № 160/21232/24 не отримані позивачкою, що підтверджується матеріалами справи.
08.07.2025 позивачка звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у 11-денний строк звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 160/21232/24 .
Вказана заява мотивована тим, що на виконання рішення суду Головне управління з березня 2025 року призначило та розпочало виплату пенсії позивачці. У травні 2025 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення та виплату їй пенсії за рішенням суду з 28.04.2022. Листом від 17.06.2025 № 27278-18801/С-01/8-0400/25 відповідач повідомив позивачку, що як внутрішньо переміщеній особі пенсійні виплати з 28.04.2022 по 28.02.2025 будуть проводитись за окремою програмою після надходження відповідного фінансування. Тому, з урахуванням вищезазначеного, позивачка і звертається із заявою в порядку ст. 382 КАСУ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 призначено заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/21232/24 до розгляду у судовому засіданні на 18.07.2025 о 09:10 год., у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул.Академіка Янгеля, 4, зала №5.
18.07.2025 представником відповідача були подані пояснення щодо заяви позивача про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/21232/24.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/21232/24 залишено без задоволення.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі № 160/21232/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року в справі № 160/21232/24 задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати протягом одного місяця з дня отримання копії цієї постанови до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
19.11.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд" від представника відповідача до суду надійшов звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування якого, зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 по справі № 160/21232/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 28.04.2022. Перерахований розмір пенсії за результатом виконання рішення суду ОСОБА_1 отримує з 01.03.2025 через банківську установу АТ “Ощадбанк”, дата виплати — 14 число.
Згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 по справі № 160/21232/24 нараховано суму доплати за період з 28.04.2022 по 28.02.2025 у розмірі 90911,35 грн.
До звіту долучено, зокрема, алгоритм розрахунку стажу (форма РС-право), відповідно до якого, пенсію позивачці призначено за рішенням суду з 28.04.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 затверджено поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звіт про виконання рішення суду та вважати виконаним рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.
Так, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить обов`язковість судового рішення.
У статті 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.60.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Подібні за змістом норми щодо обов`язковості судового рішення закріплено у процесуальних кодексах України.
Зокрема, частинами першою - третьою статті 14 КАС України та частинами першою та другою статті 370 КАС України, визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.
Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
ЄСПЛ у пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
ЄСПЛ у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (заява №28342/95) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Таким чином, обов`язковість судового рішення та його виконання є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтею 13 Закону №1402-VIII та статтею 14 КАС України.
Положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 382, 383 КАС України.
Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 по справі № 160/21232/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 28.04.2022.
Перерахований розмір пенсії за результатом виконання рішення суду ОСОБА_1 отримує з 01.03.2025 через банківську установу АТ “Ощадбанк”, дата виплати — 14 число.
Згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 по справі № 160/21232/24 нараховано суму доплати за період з 28.04.2022 по 28.02.2025 у розмірі 90911,35 грн.
Ознайомившись зі змістом звіту, колегія суддів вважає, що надані відповідачем докази свідчать про виконання рішення суду у спосіб, який таким рішенням встановлено.
Колегія суддів зазначає, що спір, який становив предмет спору у цій справі та який був вирішений судом, не стосувався конкретного розміру пенсії, сподівання на який мав позивач, рішенням не було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії до конкретно визначеного розміру чи у відповідності до ти чи інших нормативно-правових актів, які б могли вказувати на розмір пенсії, що повинен становити на час призначення цієї пенсії, тому аргументи позивача про неправильність, на її думку, визначення розміру пенсії не можуть бути підставою для неприйняття звіту. 
Крім того, фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України, в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку були наявні підстави для прийняття звіту відповідача.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №160/21232/24залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 лютого 2026 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко