Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року       м. Рівне

Справа № 569/16641/25
Провадження № 33/4815/65/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І. 
з участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника – адвоката Припешнюка С.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Припешнюка С.П. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року, - 
ВСТАНОВИЛА: 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 
З постанови суду слідує, що 31 липня 2025 року о 12 год. 55 хв. в м. Рівне по вул. В. Червонія водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, і від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
У поданій апеляційній скарзі адвокат Припешнюк С.П. доводить, що наведені ОСОБА_1 працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння спростовуються відеозаписами та медичним висновком КП «РОЦПЗН», згідно якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак будь-якого сп`яніння. Крім того, патрульні не вручали ОСОБА_1 направлення в медичний заклад, що, на думку апелянта, свідчить про надуманість тверджень працівників поліції. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши доводи адвоката Припешнюка С.П. та ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 408041 від 31 липня 2025 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР. 
Суд першої інстанції зробив висновок про наявність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, взявши до уваги:протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 408041 від 31 липня 2025 року(а.с. 2), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП «РОЦПЗН» (а.с. 4), відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. 
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне. 
Згідно відеозапису, 31 липня 2025 року близько 13 год. дня працівники поліції зупинили транспортний засіб Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1 , яким керував  ОСОБА_1 ,вказавши водію на причину зупинки (не користувався ременем безпеки). 
В ході перевірки документів патрульний встановив, що  ОСОБА_1 перебуває у розшуку ТЦК та повідомив йому, що у зв`язку з цим він має їхати з ними. 
В подальшому, в ході спілкування працівники поліції зазначили  ОСОБА_1 , що вбачають в нього ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що  ОСОБА_1 відповів відмовою. 
Працівники поліції розцінили таку поведінку ОСОБА_1 , як відмова від проходження огляду, та повідомили йому про складання адміністративного протоколу відносно нього.
Відповідно до п. 2 розділу I вказаної Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Аналогічна норма наведена і у п. 1 розділу Х Інструкції № 1395 від 07 листопада 2015 року, у якій вказано, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 4 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Таким чином, підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є наявність ознак наркотичного сп`яніння, визначених приписами п. 4 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, які поліцейський повинен повідомити особі, яка керує транспортним засобом, для того щоб вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Однак, з наявного у матеріалах справи відеозапису апеляційний суд не вбачає наявність правових підстав у працівників поліції вимагати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водієм ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису не вбачається зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , який поводив себе цілком адекватно, спокійно, на всі запитання відповідав чітко.
В матеріалах справи наявний медичний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2025 року, складеному в КП «РОЦПЗН», з якого слідує, що  ОСОБА_1 о 14 год. 20 хв. 31 липня 2025 року звернувся у вказану медичну установу з метою проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Огляд проведено 31 липня 2025 року о 14 год. 23 хв. У графі 10 «висновок огляду» вказано – у громадянина ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 19). 
В судовому засідання ОСОБА_1 зазначив, що дійсно був зупинений через невикористання засобів пасивної безпеки, в ході спілкування з ним працівники поліції встановили, що він перебуває в розшуку ТЦК, у зв`язку з чим йому необхідно проїхати з патрульними.
Після того, як він відмовився проїхати з патрульними, вони зазначили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Даний факт він категорично заперечує, оскільки наркотичних засобів ніколи не вживав і не вживає. Саме через острах примусової доставки у ТЦК відмовився проїхати з працівниками поліції для проведення медичного огляду. 
Після складання протоколу негайно самостійно поїхав в медичний заклад для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння і ознак сп`яніння не виявлено.
Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена вказана раніше Інструкція.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КП «РОЦПЗН», працівники поліції заповнили дане направлення 31 липня 2025 року о 12 год. 59 хв.
Відеоматеріалами зафіксовано, що про наявність ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 оголошено 31 липня 2025 року о 12 год. 52 хв. 
Оскільки ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено о 12 год. 52 хв, то огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння мав бути проведений до 14 год. 52 хв. що вбачається і зі змісту медичного висновку.
На переконання апеляційного суду, працівники поліції скористалися фактом перебування ОСОБА_1 у розшуку й безпідставно запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, що в свою чергу призвело до його відмови від проходження вказаного огляду. 
Апеляційний суд також бере до уваги медичний висновокКП «РОЦПЗН» відносно  ОСОБА_1 , оскільки він пройшов огляд в межах двохгодинного строку відведеного ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції. Даний висновок повністю узгоджується з поведінкою ОСОБА_1 під час відеофіксації, яка була адекватною, а мова чіткою. 
Складений щодо  ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За таких обставин постанова суду не може залишатися чинною і підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Припешнюка С.П. задовольнити. 
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська