ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24.03.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1382/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., розглянувши справу, у якій
позивач - Фізична особа - підприємець Антоненко Юлія Валеріївна,
відповідач - Фізична особа - підприємець Стефанюк Назар Андрійович,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець Стефанюк Ірина Теодорівна. Фізична особа - підприємець Анохін Олексій Володимирович,
про стягнення 60 000 грн безпідставно набутих коштів,
ухвалив таке додаткове рішення.

1. Вирішення процесуальних питань.
1.1. Суд згідно з рішенням від 25.02.2026 в задоволенні позову відмовив, вирішення питання про судові витрати відклав після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
1.2. Представник відповідача подав заяву від 01.03.2026 (вх. № 1747/26 від 02.03.2026) про ухвалення додаткового рішення, до якої долучив докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та докази їх направлення позивачу.
1.3. Представник позивача 19.03.2026 подав клопотання (вх. № 4879/26) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
2. Позиція сторін.
2.1. Заява про ухвалення додаткового рішення від 01.03.2026 (вх. № 1747/26 від 02.03.2026).
Вказує, що згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 28.02.2026 та договором від 06.12.2025 загальна вартість наданих адвокатом Терлецькою І. І. послуг становить 20 000 грн. Надані послуги включають: збір доказів у справі; підготовку та подання до суду відзиву на позовну заяву; підготовку та подання клопотання про долучення до матеріалів справи; представництво інтересів у судових засіданнях.
Зазначає, що заявлений розмір витрат є реальним, підтвердженим належними доказами та співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами, обсягом наданих послуг, а також зі значенням справи для відповідача. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
2.2. Клопотання від 19.03.2026 (вх. № 4879/26) про зменшення витрат на правничу допомогу від 19.03.2026.
Просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначає, що сума витрат є документально недоведеною, оскільки відсутні докази реальної сплати коштів (чеки, квитанції, платіжні інструкції тощо). Вказує, що акт приймання - передачі містить лише загальну вартість послуг, не визначає окрему вартість виконаних робіт (послуг) та не містить обґрунтованого розрахунку витраченого адвокатом часу.
Вважає, що заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та явно завищений, враховуючи ціну позову у 60 000 грн. Звертає увагу на те, що справа є нескладною (невелика ціна позову, не тривалий розгляд справи, типовий предмет спору, не викликались свідки та не призначалась експертиза), а тому заявлені судові витрати не відповідають критеріям розумності та реальності.
3. Встановлені судом обставини.
3.1. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач подав договір про надання правничої допомоги від 06.12.2025, який укладено між адвокатом Терлецькою І. І. та ФОП Стефанюком Н. А.
В п. 4.1. Договору сторони погодили, що Клієнт сплачує Адвокату винагороду з розрахунку 20 000 грн за надання правничої допомоги під час розгляду Господарським судом Івано-Франківської області справи № 909/1382/25 .
3.2. Сторони підписали акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 28.02.2026, згідно з яким адвокатом було надано такі послуги:
збір доказів у справі;
підготовка та подання відзиву на позовну заяву;
підготовка та подання клопотання про долучення до матеріалів справи;
представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях.
Загальна вартість наданої правової допомоги становить 20 000,00 грн. Також надано рахунок № 28/02-2026 від 28.02.2026 на суму 20 000 грн, де вказано що він підлягає оплаті протягом тридцяти банківських днів.
4. Норми права та мотиви, якими суд керувався при постановленні рішення.
4.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
4.2. При зверненні з позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується квитанцією ID 1053-3966-1485-8633 від 12.11.2025.
4.3. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в позові, судовий збір покладається на позивачку.
4.4. Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України). 
У пункті 4.1. Договору сторони визначили фіксований розмір гонорару (20 000 грн). 
У разі погодження сторонами фіксованого розміру гонорару, розмір таких витрат не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником, а отже, подання детального погодинного опису робіт не є обов`язковим (постанова ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Суд встановив, що позивач подав докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу на суму 20 000 грн.
4.5. Відповідно до норм ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
4.6. Вирішуючи питання про стягнення вказаних витрат, суд враховує те, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (постанова ВП ВС від 15.06.2021 у справі №904/5726/19).
В постанові ВП ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 викладено правовий висновок про те, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, у справах "Ніколова проти Болгарії (п. 79) та "Єчюс проти Литви" (п. 112)). У справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Тому при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
4.7. Оцінюючи заявлені до стягнення витрати на предмет їх розумності та співмірності з урахуванням доводів позивача, які викладені у клопотанні про зменшення витрат (вх. № 4879/26 від 19.03.2026), суд виходить із такого. 
Справа є малозначною та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження. Хоча під час розгляду справи виникла необхідність залучення третіх осіб та надання правової оцінки низці правочинів, суд бере до уваги те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу (20 000 грн) складає третину від ціни позову (60 000 грн), що ставить під сумнів дотримання критерію співмірності.
Відповідно до акта приймання - передачі від 28.02.2026 фактичний обсяг технічної та процесуальної роботи адвоката щодо складання заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань обмежився підготовкою лише двох документів: відзиву на позовну заяву та клопотання про долучення доказів.
Представництво інтересів клієнта полягало в участі у трьох судових засіданнях. При цьому суд звертає окрему увагу на те, що участь представниці відповідача у всіх без винятку засіданнях здійснювалась у режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Такий формат участі суттєво мінімізував витрати часу адвоката на супровід цієї справи, оскільки повністю виключив необхідність на переїзд до суду та зворотний шлях.
Ураховуючи критерії співмірності, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, ціну позову, реальний обсяг підготовлених процесуальних документів та дистанційну участь у судових засіданнях, суд дійшов висновку, що заявлена сума у 20 000 грн є завищеною. Стягнення витрат у такому розмірі у спорі майнового характеру на суму 60 000 грн становитиме надмірний тягар для позивача і порушить принцип пропорційності у господарському судочинстві.
З огляду на наведене, суд вважає справедливим, співмірним та обґрунтованим зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, до 10 000 грн.
4.8. Щодо відсутності доказів оплати вказаних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Така позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад, постановою ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
5. Висновки суду.
5.1. Судові витрати належить покласти на позивача і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 241, 244, 254, 256, 257 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Судові витрати покласти на позивача.
Стягнути з Фізичної особи – підприємця Антоненко Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи – підприємця Стефанюка Назара Андрійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 000 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24.03.2026.

Суддя О. В. Малєєва