ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026	 	Справа № 904/7390/25	
За позовом: Моторного ( транспортного) страхового бюро України , м. Київ  
До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудпром Дніпро», м. Самар 
Про: стягнення 153 342,00грн. 
Суддя Васильєв О.Ю.
Без участі представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
МТСБ України (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Фудпром Дніпро» (відповідач) про стягнення 153 342,00грн. в порядку регресу на відшкодування витрат, понесених позивачем у зв`язку з виплатою ним страхового відшкодування на користь третьої особи внаслідок завдання шкоди його автомобілю працівником відповідача під час керування автомобілем, належним відповідачу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в СК «Євроінс Україна».
Ухвалою господарського суду від 05.01.26р. відкрите провадження у справі №904/7390/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.
ТОВ «Фудпром Дніпро» (відповідач) заперечує проти позовних вимог , стверджуючи , що він не повідомлявся про звіт № 874 від 07.06.25р. з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобіля від 12.05.23р. та з ним не погоджувалась вартість матеріальних збитків в розмірі 150 892,00 грн. Огляд автомобіля «HONDA JAZZ» д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено без участі відповідача, чим його було позбавлено можливості надати свої заперечення і міркування з приводу пошкодження автомобіля, побачити які деталі можливо було реставрувати, а які потребують заміні. Звіт має помилки, недоліки та похибки, які мають суттєве значення для визначення справжньої вартості завданого збитку КТЗ, а тому вказана оцінка оцінювача не може братися судом до уваги. В протоколі огляду транспортного засобу «HONDA JAZZ» д.н.з. НОМЕР_1 в графі перелік пошкоджень (Е-заміна, І ремонт, L фарбування) не вказано, що підлягає заміні, що ремонту і що фарбуванню. В звіті не відображено характер пошкоджень деталей (порушення цілісності, зруйновано, деформовано, пошкоджено, пошкоджено ЛФП тощо). Тобто взагалі відсутні об`єктивні данні щодо характеру ушкоджень деталей і запчастин. В звіті зазначено, що деякі деталі підлягають заміні, проте на фотографіях з місця ДТП не зрозуміло чи вони дійсно пошкоджені, чи мають дефекти.
Також , звертає увагу суду, що відповідно до висновку звіту № 874 від 07.06.25р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «HONDA JAZZ» д.н.з. НОМЕР_1 складає 138 328,00 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля «HONDA JAZZ» д.н.з. НОМЕР_1 складає 68 125,00 грн. Тобто, на його переконання вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля , становить 68 125,00 грн.
Вказує, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, від 25.07.2019 року у справі №221/6180/16-ц, від 31.10.2019 року у справі № 522/1597/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 520/8867/15-ц та від 03.06.2021 року у справі №461/2217/19. 
За змістом пунктів 1.2., 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092 методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Відповідно до пунктів 8.1. 8.3. Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ або визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників та величини втрати товарної вартості.
За приписами статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі Закон №1961-IV в редакції, що діяла на момент ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Проте, на думку відповідача , Моторним страховим бюро України безпідставно та помилково сплачено страхове відшкодування в сумі 150 892,00 грн., посилаючись на Рахунок №ВИ00000014 від 02.06.2025, сформований ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР», хоча згідно вказаних вище норм чинного законодавства розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинен бути підтверджений звітом про оцінку майна №874 від 07.06.2025 і становити 68 125,00 грн.
МТСБ України (позивач) у відповіді на відзив заперечує проти обставин ,викладених у відзиві на позов , з наступних підстав : обґрунтовуючи свої доводи, відповідач вказує, що встановлення об`єму пошкоджень та визначення суми матеріального збитку при проведені експертного автотоварознавчого дослідження проведено без залучення відповідача, а також те, що величину регламентної виплати визначено не за експертним висновком, а згідно рахунку вартості ремонтно-відновлювальних робіт колісного транспортного засобу.
Згідно п. 5.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 - у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
У даному випадку не виклик представника відповідача жодним чином не вплинув на результати дослідження (зворотнього не доведено).
До 01.01.25р. взаємовідносини щодо стосуються питань обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди регулювалися положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р.
З 01.01.25р. набув чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IХ від 21.05.24р., який в деякій мірі змінив правовідносини у питанні відшкодування шкоди та здійснення МТСБУ регламентної виплати.
Зокрема, згідно ч. 2 ст. 18 Закону, у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Положенням п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону визначено, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.
Згідно положень ч. 1 ст. 27 Закону, страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.
Документально підтверджено, відповідно до Рахунку № ВИ00000014 від 02.06.25р. ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР» що , вартість ремонтно-відновлювальних робіт колісного транспортного засобу марки «HONDAJAZZ» державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого 12.05.25р. у наслідок ДТП, складає – 150 892,00 грн.
Згідно заяви потерпілої від 03.06.25р., остання висловила прохання здійснити перерахування коштів на відновлювальний ремонт пошкодженого у наслідок ДТП транспортного засобу на банківський рахунок станції технічного обслуговування автомобілів - ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР».
Враховуючи вище викладене, у зв`язку з настанням події, передбаченої п. 1 ч. 3 ст. 43 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР`регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 150 892,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 19201 від 11.06.2025, а отже виконало вимоги Закону.
Згідно правової позиції Верховного Суду, Постанова КГС ВС від 13.03. 2018 у справі №910/9396/17, від 21.12.2018 у справі № 910/22554/17, від 28.02.2018 у справі №910/13139/17: «суди повинні враховувати, що реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати, а звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оцінним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, витрачену на відновлення транспортного засобу».
Загалом, відповідачем не наведено жодного об`єктивного факту (доказу), який має істотне значення для правильного вирішення справи, як то спростування самого факту ДТП, винуватості, наявності на дату пригоди полісу обов`язково страхування, експертне визначення суми матеріального збитку, самостійне, повне відшкодуваннязбитку, тощо. Відповідачу достеменно відомо, що його працівник є учасником ДТП, якого судом визнано винним, ним спричинено матеріальний збиток, який не відшкодовано.
Враховуючи вищевикладене , позивач наполягав на задоволенні позовнихвимо гв повному обсязі. 
ТОВ «Фудпром Дніпро» (відповідач) у запереченнях на відповідь на відзив звернув увагу суду на наступні обставини : згідно ч.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту.
При цьому, в матеріалах справи акт огляду транспортного засобу, складеного представником страховика – відсутній, проте наявний звіт про оцінку автомобіля № 874 від 07.06.2025, складений оцінювачем ФОП Кузьміком С.П., який був залучений МТСБУ на підставі доручення №123615.
Відповідач наголошує, що згідно звіту № 874 від 07.06.2025 оцінювача ФОП Кузьмік С.П. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля «HONDA JAZZ» д.н.з. НОМЕР_1 складає 68 125,00 грн.
Відтак, на його думку , Моторним страховим бюро України помилково сплачено страхове відшкодування в сумі 150 892,00 грн., посилаючись на Рахунок №ВИ00000014 від 02.06.25р., сформований ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР», хоча згідно вказаних вище норм чинного законодавства розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинен бути підтверджений звітом про оцінку майна № 874 від 07.06.2025 і становити 68 125,00 грн.
Отже, відповідач з відповідним позовом не погоджується та просить відмовити у задоволенні вимог Моторного (транспортне) страхового бюро України , а у разі задоволення позовної заяви – зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та визначити її згідно звіту № 874 від 07.06.2025 в розмірі 68 125,00 грн.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:
12.05.25 р. о 08год.40хв. гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen», д. н. НОМЕР_2 , по пр. Броварському у м. Києві скоїв зіткнення з автомобілем «Honda», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками , чим гр. ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ст.124 КУпАП .
Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.25р. у справі № 754/7930/25 накладено на гр. ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 850,00 грн.)
У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником колісного транспортного засобу марки «HONDA JAZZ» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 . Довіреністю від 22.06.2024 ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися, продавати, здавати в найм колісний транспортний засіб марки «HONDA JAZZ» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також отримувати страхове відшкодування, тощо. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda», д.н. НОМЕР_3 станом на дату настання ДТП була забезпечена в СК «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №225235701.
Згідно з відповіді від НПУ власником автомобіля «Volkswagen», д. н. НОМЕР_2 є ТОВ «Фудпром Дніпро». Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», д. н. НОМЕР_2 станом на час та дату настання ДТП не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону, у разі якщо шкоду забезпеченому транспортному засобу потерпілої особи заподіяно транспортним засобом у випадках, передбачених пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 43 цього Закону, обов`язки страховика відповідальної особи покладаються на МТСБУ.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
Положенням п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону визначено, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону, регламентна виплата у разі пошкодження регламентна виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.
Положенням ч. 1 ст. 33 Закону надано право МТСБУ для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
Відповідно до звіту № 874 від 07.06.25р., виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 123615 суб`єктом оціночної діяльності Кузьмік С.П., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «HONDA JAZZ» державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого 12.05.25р. у наслідок ДТП, складає – 138 328,00 грн.
Відповідно до рахунку № ВИ00000014 від 02.06.25р. ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР» вартість ремонтно-відновлювальних робіт колісноготранспортного засобу марки «HONDA JAZZ» державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого 12.05.25р. у наслідок ДТП, складає 150 892,00 грн.
Положенням ч. 4 ст. 27 Закону визначено, за згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ).
Потерпілою особою ОСОБА_1 подано 03.06.25р. до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП у сумі 150 892,00 грн. на поточний рахунок виконавця ремонтно – відновлювальних робіт - ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР» .
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону, регламентна виплата, що здійснюється МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини 1 статті 43 цього Закону, обмежується страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день настання страхового випадку. Згідно ч. 2 ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону, станом на дату цієї 
ДТП, законодавчо визначена максимальна сума регламентної виплати у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілої особи складає 250 000,00 грн.
У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 1 ч. 3 ст. 43 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІАРТ ЦЕНТР», регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 150 892,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 19201 від 11.06.25р. 
Статтею 1191 ЦК України та п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону передбачено, що МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
Правовий висновок відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18).
Окрім того, згідно платіжної інструкції № 18963 від 10.06.25р. МТСБУ оплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку по справі № 123615 на користь ОСОБА_6 у сумі 2 450,00 грн.
Так, положенням ч. 1 ст. 33 Закону надано право МТСБУ для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. У відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону вимоги, передбачені частинами першою і другою цієї статті, встановлюються у розмірі суми регламентної виплати та фактичних витрат, понесених МТСБУ у зв`язку з її здійсненням.
Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства України МТСБ України звернулося до суду з цим позовом до ТОВ «Фудпром Дніпро». 
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. 
Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, спричинена майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі - особою, яка його спричинила. 
Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Згідно з преамбулою до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі-обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Наведена норма кореспондується зі ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Пунктом 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 153 342,00грн.
Одночасно суд критично оцінює твердження відповідача стосовно недоведеності розміру стягуваної суми , оскільки згідно правової позиції Верховного Суду, Постанова КГС ВС від 13.03. 2018 у справі №910/9396/17, від 21.12.2018 у справі № 910/22554/17, від 28.02.2018 у справі №910/13139/17: «суди повинні враховувати, що реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати, а звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оцінним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, витрачену на відновлення транспортного засобу».
Стосовно обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях ГПК України.
Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
За ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити.
2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудпром Дніпро», ( 51200, м. Самар , вул.Сучкова ,буд.18,кВ.64,кодЄДРПОУ 41930148 ) на користь позивача – Моторного ( транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар , 8 ; код ЄДРПОУ 21647131): 153 342, 00грн. – страхового відшкодування та витрат для встановлення розміру збитків та 2 422,40грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності .
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 26.03.2026р.
Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.