Справа № 761/42400/25
Провадження № 2/761/4856/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.
при секретарях: Войновського О.І., Каніковського Б.А., Яцишина А.О.,
за участі 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: ОСОБА_2 ,
представника відповідача: ОСОБА_3 ,
третьої особи: ОСОБА_4 ,
представника третьої особи: ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК «Київські електромережі», треті особи - ОСОБА_4 , Служба безпеки України про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК «Київські електромережі» про зобов`язання вчинити дії.
Під час розгляду справи як треті особи були залучені ОСОБА_4 та Служба безпеки України.
В позовних вимогах позивач просить: зобов`язати відповідача поновити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги позову обгрунтовані тим, що 8 серпня 2025 року, без будь-якого попередження, відповідачем було здійснено припинення електропостачання квартири, де мешкають Позивачі, за адресою: АДРЕСА_1 . Як з`ясувалося пізніше, Відповідач здійснив припинення електропостачання, так як не вважає позивача наймачем квартири АДРЕСА_2 . Відповідне також підтверджує лист відповідача від 08.09.2025 року.
25.08.2025 ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (далі - Відповідач) з проханням укласти Договір на постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовуючи тим, що вона є споживачем послуг.
Позивач вважає дії по припиненню електропостачання незаконними, враховуючи що відповідно до ст. 64, 65 ЖК України, члени сім`ї наймача, які вселилися разом із ним, набувають рівних прав користування житлом. 
Також позивач зазначає, що ордeр № 6335 від 05.05.2020 був виданий на ім`я чоловіка позивачки. Водночас відповідно до ст. 64, 65 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які вселилися у жиле приміщення разом із наймачем, набувають рівних прав користування житлом. Таким чином, дружина та діти наймача, вселені на підставі зазначеного ордера, є співкористувачами житлового приміщення нарівні з наймачем. Той факт, що ордер виданий на чоловіка членів сім`ї, не може бути підставою для відмови дружині та дітям у доступі до житлово-комунальних послуг, зокрема електропостачання, оскільки вони є повноправними членами сім`ї наймача і мають рівні з ним права користування житлом. Відмова у наданні електропостачання всупереч цим правам є протиправною і суперечить не лише ЖК України, але й усталеній судовій практиці та міжнародним стандартам захисту права на житло (рішення ЄСПЛ у справах «Gillow v. the U.K.» та «Larkos v. Cyprus».
Обов`язковість забезпечення електропостачання в житлових будинках та житлових приміщеннях передбачена державними будівельними нормами - ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 березня 2019 року № 87, та ДБН В.2.5-23:2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15 лютого 2010 року. Таким чином, забезпечення електропостачання у житлових приміщеннях - це необхідна складова належних умов проживання у житловому приміщенні. Припинення електропостачання у житлове приміщення суттєво погіршує умови проживання та перебування у ньому.
Більш того, законодавство про надання комунальних послуг, зокрема послуг електропостачання, не передбачає можливості укладення окремого договору про надання комунальних послуг з користувачем житлового приміщення, що належить на праві власності іншій особі. Водночас, відсутність договору про надання комунальних послуг з користувачем житлового приміщення, власником якого є інша особа, не позбавляє користувача житлового приміщення права на отримання комунальних послуг, зокрема послуг електропостачання. Відтак, право на отримання комунальних послуг є нерозривно пов`язане від права користування житловим приміщенням і таке не вимагає будь-якого додаткового оформлення. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для позбавлення користувача житлового приміщення права отримувати комунальні послуги.
Відмова ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у відновленні електропостачання є незаконною, оскільки ордер № 6335 від 05.05.2020 підтверджує право користування житлом, а члени сім`ї наймача за ст. 64, 65 ЖК України мають рівні права користування та право на отримання комунальних послуг. 
Верховний Суд (справи № 200/17337/17, № 754/14628/17) наголосив, що відсутність окремого договору не може бути підставою для відмови у наданні електроенергії. Така відмова є зловживанням правом і порушує право на житло, гарантоване ст. 8 Конвенції. Вище зазначена відмова є зловживанням правом, суттєво погіршує умови проживання членів сім`ї, серед яких зареєстровані малолітні та неповнолітні діти, і суперечить основоположним правам людини, зокрема праву на житло, гарантованому ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також принципу верховенства права, закріпленому у ст. 8 Конституції України.

31.10.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначено у відзиві, з 01.01.2019 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є Оператором системи розподілу (ОСР), здійснює ліцензійну діяльність виключно щодо розподілу (передачі) електричної енергії та у своїй діяльності керується чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312, Кодексом систем розподілу (КСР), затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та іншими нормативно-правовими актами у цій сфері.
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» є оператором системи розподілу і водночас не може бути постачальником універсальних послуг до помешкання Позивача, що суворо заборонено чинним законодавством України. Відповідно до господарської діяльності, функцій, прав та обов`язків ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не постачає електричну енергію, відповідно не здійснює нарахування чи обрахунок електричної енергії, відповідач не зараховує платежі за спожиту електричну енергію з 01.01.2019 р. на свої банківські рахунки.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» є електропостачальником, на якого відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» покладено функції постачальника універсальної послуги, у межах якої, зокрема, надається послуга з постачання електричної енергії побутовим споживачам в тому числі і до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Представник відповідача зазначає, що наданий до позовної заяви ордер від 05.05.2020 № 6335 видано на ім`я ОСОБА_4 . Тому, наразі у ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відсутні підстави для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивач має надати повний пакет документів передбачених п. 2.1.8. ПРРЕЕ.
27.06.2025 року від ОСОБА_4 до Товариства надійшло звернення щодо розірвання договірних відносин за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі звернення особи з якою у ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» були наявні договірні відносини з розподілу електричної енергії на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , щодо розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу, Товариством було припинено електроживлення за вказаною адресою 08.08.2025. Таким чином, припинення розподілу за адресою: АДРЕСА_1 проведено відповідно до вимог ПРРЕЕ та КСР.
Також представник зазначає, що позивачем жодним чином не доведено порушення ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» його законних прав та/або інтересів, позовні вимоги є безпідставними та неправомірними в зв`язку із недоведеністю їх позивачем та не підлягають задоволенню.

03.11.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених в позові. Крім того, позивач зазначає, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не надало жодного доказу: що ОСОБА_4 дійсно є чинним власником або користувачем зазначеного житлового приміщення; що позивач була повідомлена про відключення відповідно до п. 7.5 ПРРЕЕ; що після отримання заяви про розірвання договору ОСР вжив заходів для інформування нових фактичних мешканців або співвласників будинку про можливість укладення нового договору. Більше того, наданий ордер від 2020 р. підтверджує право користування житловим приміщенням, а тому відмова в електропостачанні новому користувачу суперечить п. 2.1.8 ПРРЕЕ, який передбачає обов`язок оператора укласти договір за умови подання належних документів.
Позов не стосується постачання електроенергії як товару, а стосується розподілу - тобто діяльності, яка безпосередньо належить до функцій оператора системи розподілу (ОСР). Саме ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є суб`єктом, який: здійснює технічне підключення об`єкта; припиняє та відновлює електроживлення; укладає договори про розподіл; веде облік споживання та технічне обслуговування мереж. Отже, посилання на ТОВ «Київські енергетичні послуги» як належного відповідача є юридично хибним і не знімає відповідальності з ОСР.
Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою укласти договір, однак жодного офіційного роз`яснення чи переліку документів не отримала. Відмова в укладенні договору без обґрунтованих причин порушує ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, п. 2.1.9 ПРРЕЕ і принцип недискримінаційного доступу до мереж, закріплений у ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі що позивач безпідставно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник третьої особи - Служби безпеки України в судовому засіданні у вирішенні заявлених вимог поклався на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши сторони, врахувавши їх процесуальні заяви, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, на підставі ордеру №6335 від 05.05.2020 року виданого ОСОБА_4 , який є співробітником СБУ, сім`я в складі семи осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (дружина) та діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вселились в службову квартиру АДРЕСА_2 .
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» уклало договір з ОСОБА_4 на розподіл електричної енергії.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2024 року (справа №761/40444/23) шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.
В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_4 , 08.08.2025 року було припинено постачання електричної енергії в квартиру АДРЕСА_2 .
25.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» з проханням укласти договір на постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_2 .
На звернення представника ОСОБА_1 , адвоката Хомляк О. щодо відновлення електропостачання до квартири АДРЕСА_2 , 29.12.2025 року відповідач підтвердив свою готовність виконати підключення квартири у визначений ПРРЕЕ строк за наявності підстав, визначених у ПРРЕЕ. Крім того у відповіді зазначено, що СБУ відмовила ОСОБА_1 в укладенні договору найму вказаного житлового приміщення. Відповідно договір про надання послуг з розподілу електричної енергії за вказаною адресою з ОСОБА_1 не укладено.
Стаття 122 ЖК України визначає, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
В той же час стаття 123 ЖК України передбачає, що порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.
Частина 1, 2 статті 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Згідно з положеннями статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Стаття 107 ЖК України визначає, що наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Під час розгляду справи судом встановлено що позивач разом з дітьми вселились на відповідній правовій підставі в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 разом з дітьми продовжила проживати у зазначеній квартирі. Служба безпеки України на даний час не має будь-яких претензій щодо проживання позивача та дітей у квартирі, не звертались з позовом про їх виселення, а тому відповідно згідно з положеннями статті 64 ЖК України позивач разом з дітьми користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а договір найму не вважається розірваним.
Частина 1 статті 50 ЖК України визначає, що жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам.
Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає:
5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;
6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
До житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.
Обов`язковість забезпечення електропостачання в житлових будинках та житлових приміщеннях передбачена державними будівельними нормами - ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 березня 2019 року № 87, та ДБН В.2.5-23:2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15 лютого 2010 року. Таким чином, забезпечення електропостачання у житлових приміщеннях - це необхідна складова належних умов проживання у житловому приміщенні. Припинення електропостачання у житлове приміщення суттєво погіршує умови проживання та перебування у ньому.
Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Цими Правилами передбачено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Пунктом 1.2.1 Правил передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Пунктом 2.1.1 ПРРЕЕ передбачено, що результатом розподілу/передачі електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним учасником роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.
Пункт 2.1.3 ПРРЕЕ визначає, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.
Пункт 2.1.8 Правил передбачає перелік документів, який необхідний для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки.
Зокрема, згідно з даним переліком Споживач має надати, копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача), крім випадків укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.
Як зазначив представник відповідача, саме відсутність документу який визначає позивача наймачем квартири, є перешкодою для укладення договору та відповідно поновлення електропостачання, так як ордер виданий на ім`я ОСОБА_4 .
Однак суд не може погодитись із зазначеним представником відповідача, оскільки згідно із положеннями діючого законодавства, зокрема, ст.64, 107 ЖК України, позивач разом з дітьми користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення та після вибуття з квартири ОСОБА_4 , договір найму жилого приміщення не розривається. Служба безпеки України не ініціювала розірвання договору найму житлового приміщення.
Розділ VII ПРРЕЕ визначає умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу.
Представник відповідача суду пояснив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 подав заяву про припинення договірних відносин, відповідно було припинено постачання електричної енергії до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із заяви, яка оглянута судом, ОСОБА_4 просив припинити договірні відносини так як він не отримує послуги по повертає квартиру. До заяви не було надано доказів повернення службової квартири.
В той же час, відповідач, маючи копію ордеру на вселення ОСОБА_4 разом із сім`єю в складі 7 осіб, не з`ясував обставин щодо можливості подальшого користування квартирою іншими членами сім`ї.
Згідно з п.7.5 ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:
1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі:
закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи.
Так як Правила не містять конкретизації підстав розірвання договору між споживачем та оператором системи за існування яких оператор системи має попередити споживача, а тому суд вважає, що при отриманні від ОСОБА_4 заяви про розірвання договору, оператор системи мав повідомити інших споживачів, які проживали у вказаній квартирі про припинення розподілу електроенергії.
Згідно з п. 7.12 ПРРЕЕ, відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.
Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.
Крім того, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц.
Стаття 8 Конституції України визначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 , оскільки з жилого приміщення вибула не вся сім`я, тому договір найму у відповідності до положень статті 107 ЖК України не є розірваним, а тому відповідно дії відповідача по відключенню були передчасними. Оскільки ОСОБА_1 має право на проживання в жилому приміщенні, яке має бути забезпечене електропостачанням, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача поновити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Уповноважений представник позивача просила постановити окрему ухвалу щодо порушень з боку відповідача. Однак, враховуючи що стаття 262 ЦПК України передбачає право суду постановити окрему ухвалу та це не є обов`язком, тому суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.
Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265ЦПК України, суд -
вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства ДТЕК «Київські електромережі» (ЄДРПОУ 41946011, адреса: м.Київ, вул.Новокостянтинівська, буд.20), треті особи - ОСОБА_4 , Служба безпеки України про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Зобов`язати Приватне акціонерне товариство ДТЕК «Київські електромережі» поновити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК «Київські електромережі» на користь держави судовий збір в сумі 968,96 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:         Н.Г.Притула