Справа№534/3232/25
Провадження №1-кп/534/322/25

ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКМЙ МІСЬКИЙ СУД
 
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року	м.Горішні Плавні 	

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 12025175520000272 від 31.10.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Степківка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 
     встановив:
30.10.2025 близько 12 годині. 30 хвилин , ОСОБА_4 перебувала біля магазину «Аврора» розташованого за адресою: просп. Героїв Дніпра, буд. 37А, м. Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області, де в цей час також перебувала ОСОБА_5 . На ґрунті раніше виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 до знайомої ОСОБА_5 , вчинила сварку. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 умисно хапала ОСОБА_5 за волосся, дряпала її нігтями рук по обличчю, та нанесла не менше трьох ударів обома руками по обличчю.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 завдані тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній повіці правого ока, садна на ділянці лівої брови з переходом на верхню та нижню повіки правого ока, садна в лівій скроневій ділянці, садна на слизовій оболонці верхньої губи справа, враховуючи їх характер, утворились не менш ніж від чотирьох травматичних дій предметів із властивістю твердого тупого, індивідуальні властивості якого в місці ушкодження не відобразились, яким могли бути руки, чи інший предмет із подібними властивостями. За ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1336 від 31.10.2025.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України. 
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала частково і показала суду , що 30.10.2025 року в обідній час між нею та потерпілою ОСОБА_5 , яка сиділа на лавочці в обідню пору біля магазину «Аврора» виник конфлікт , який переріс у бійку. В ході цієї бійки потерпіла тягала її за волосся , била ногами і вона , захищаючись руками від нападу ОСОБА_5 нанесла їй тілесні ушкодження у виді подряпин. на обличчі. Раніше потерпіла проживала з її рідним братом ОСОБА_6 і вони дружили з потерпілою , але коли брат пішов служити відносини між ними погіршились . 
Крім часткового визнання вини самою обвинуваченою , її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України , підтверджується наступними доказами: 
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка показала суду , що 30.10.2025 приблизно о 12 годині 30 хвилин , працюючи в магазині «Аврора», що розташований за адресою: просп. Героїв Дніпра, буд. 37А, м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, вона вийшла в обідню перерву на вулицю покурити і сіла на лавочку , щоб відпочити декілька хвилин. В цей час до неї наблизилась ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою її співмешканця і почала їй погрожувати , щоб вона залишила місто і виїхала , кидала їй в обличчя копійки , а потім потягла з лавки і наносила удари руками в обличчя, внаслідок цих дій все обличчя було в подряпинах. Вона змушена була вкусити ОСОБА_4 за руку, щоб вирватись і забігти в магазин на своє робоче місце; 
- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка показала суду , що раніше з потерпілою працювала в одному з магазинів . В минулому році був такий випадок , коли потерпіла вийшла в обідню перерву на вулицю , а через 20 хвилин повернулась до магазину і все обличчя в неї було в крові та подряпинах. Потерпіла повідомила , що це скоїла родичка її співмешканця. 
-протоколом прийняття заяви вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2025, в якому потерпіла зазначає обставини за яких ОСОБА_4 завдала їй тілесних ушкоджень;
-протоколом огляду місця події від 30.10.2025 з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто місце події, яке розташоване між будинками АДРЕСА_3 ; 
-висновком експерта № 1336 від 31.10.2025 відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно на нижній повіці правого ока; садно на в ділянці лівої брови з переходом на верхню та нижню повіки лівого ока; садно в лівій скроневій ділянці; садно на слизовій оболонці верхньої губи справа, враховуючи їх характер, утворилися не менш ніж від чотирьох травматичних дій предмета(ів) з властивістю тупого твердого, індивідуальні властивості якого(их) в місцях ушкодження не відобразилися, яким могли бути руки, чи інший предмет з подібними властивостями, за механізмом удару-тертя чи тертя-ковзання, та могли утворитися в межах доби до моменту огляду, що за давністю утворення не суперечить часу, який вказано в постанові. За ступенем тяжкості всі тілесні ушкодження, як в сукупності так і окремо, викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, утворення вищевказаних ушкоджень при падінні на площині (з висоти власного зросту), як з наданням тілу прискорення так і без такого, малоймовірно;
- висновком експерта №1366 від 07.11.2025 відповідно до якого тілесні ушкодження встановлені висновком судово-медичної експертизи №1336 від 31.10.2025 не суперечать в частині характеру, механізму та локалізації, на які вказує ОСОБА_5 в слідчому експерименті від 07.11.2025; 
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2025 з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_5 вказала механізм нанесення обвинуваченою їй тілесних ушкоджень;  
З урахуванням викладеного та досліджених в суді доказів , суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти здоров`я особи. Її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, так як вона умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 . 
Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 доведена "поза розумним сумнівом", оскільки наведені судом докази винуватості обвинуваченої є очевидними і безсумнівними. 
Показання обвинуваченої про те, що вона вчинила інкріміноване їй правопорушення , захищаючись дій від ударів потерпілої суд розцінює, як обраний нею спосіб захисту, щоб зменшити відповідальність. Показання обвинуваченої в цій частині спростовуються послідовними показаннями потерпілої, свідка, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. 
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_4 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, негативних характеристик не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована , але має тимчасові заробітки. 
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.  Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Визначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, а також те, що обвинувачена під час допиту засудила будь-які прояви насильства та вважала нанесення тілесних ушкоджень недопустимим проявом поведінки людини. Окрім того ОСОБА_4 , є особою, яка має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Такі обставини суттєво знижують суспільну небезпечність особи обвинуваченої.
Відповідно до частини 2 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України є проступкомВиходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченої, думку потерпілої,яка підтримала прокурора щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень необхідним і достатнім є покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у максимальному розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченої.
Підстав для застосування положень статей 69 КК України суд не вбачає.
Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся. 
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався і підстави застосування такого заходу забезпечення до набрання вироком законної сили відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати  ОСОБА_4  винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Після проголошення вироку обвинувачена має право отримати в суді його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1