КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року Київ справа №320/19562/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 03.05.2024 звернувся до Київського окружного адміністративного суду через представника адвоката Єніча Володимира Сергійовича з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Із урахуванням уточненої позовної заяви від 27.05.2024, просив суд:
- визнати бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й невиконання рішення суду протиправною;
- стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій за період з 17.05.2018 до 20.01.2021;
- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій в строк не пізніше десяти робочих днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі зарахувати ОСОБА_1 весь час вимушеного прогулу до вислуги років, строків трудового, страхового (пенсійного) стажу.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 до 16.05.2018 у розмірі 463583,48 грн та поновлено з 26.03.2015 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Однак, у період з 17.05.2018 до 20.10.2021 рішення суду не виконувалось, і тільки 20.10.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України позивача поновлено на посаді. Позивач вважає, що внаслідок тривалого невиконання рішення суду, а саме - з 17.05.2018 до 20.10.2021 мав місце вимушений прогул, за який підлягає нарахуванню середній заробіток. Окрім того, позивач наголошує, що період вимушеного прогулу не зарахований до вислуги років, строків трудового, страхового (пенсійного) стажу, що є порушенням його трудових прав. Позивач вважає, що обрахунок середнього заробітку має бути здійснений із урахуванням підвищень розміру посадового окладу за період затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді. Позовні вимоги просить задовольнити.
28.06.2024 від відповідача зареєстрований відзив. Відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Позиція мотивована тим, що трудові відносини між позивачем і відповідачем припинені з 28.08.2017 у зв`язку із досягненням останнім граничного віку перебування на службі. Спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 до 16.05.2018 вирішений у межах справи № 826/7297/15 та виконаний відповідачем у повному обсязі. Вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі № 826/7297/15 є безпідставною, оскільки з 28.08.2017 трудові відносини із позивачем припинені через досягнення останнім граничного віку перебування на службі. Факт поновлення позивача на посаді з 25.03.2015 та звільнення з цієї посади з 28.08.2017 встановлений судовим рішеннями у справах № 640/34930/21, 320/19935/23. Затримка виконання рішення у справі № 826/7297/15 відсутня, оскільки суб`єктом призначення заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій є Кабінет Міністрів України, а не Державна служба України з надзвичайних ситуацій. Вимогу про зарахування усього періоду вимушеного прогулу до вислуги років, трудового та страхового (пенсійного) стажу відповідач вважає також безпідставною з підстави звільнення позивача зі служби з 28.08.2017. 
19.09.2024 зареєстровано відповідь на відзив від позивача. Позивач наголошує, що невиконання рішення суду тягне за собою відповідальність, зокрема, у вигляді стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки його виконання. У цьому спорі період затримки виконання рішення по справі № 826/7297/15 становить з 17.05.2018 до 20.10.2021, оскільки позивача було поновлено на посаді тільки 20.10.2021. При цьому, на думку позивача, середній заробіток має бути обчислений із урахуванням підвищення посадових окладів протягом періоду затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді. Свою позицію підкріплює правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.12.2020 у справі № 2340/3865/18.
23.07.2024 зареєстровано заперечення на відповідь на відзив від відповідача. Відповідач наголошує, що позивач помилково ототожнює поняття «звільнення з посади» та «звільнення зі служби цивільного захисту». Звільнення з посади передбачає можливість продовження проходження служби на іншій посаді в іншому органі або підрозділі цивільного захисту. Звільнення зі служби цивільного захисту передбачає звільнення з посади із можливим зарахуванням у розпорядження керівника, звільнення зі служби і виключення з кадрів та з усіх видів забезпечення. Відповідач стверджує, що із позивачем проведені належні розрахунки за період з 26.03.2015 до 28.08.2017 про що свідчить відсутність судових проваджень з цього приводу. Окрім того, на переконання відповідача, спори між позивачем та Державною службою України з надзвичайних ситуацій не можуть виходити за межі дати 28.08.2017, оскільки трудові відносини були припинені після цієї дати на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України. Окрім того, зазначає про відсутність спору в частині зарахування періоду проходження служби до вислуги років, трудового та страхового стажу, адже пропозицією відповідача щодо звернення з цього приводу до Департаменту персоналу Державної служби з надзвичайних ситуацій України позивач не скористався.
16.05.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам Кодексу адміністративного судочинства та запропоновано усунути недоліки шляхом подання до суду:
- уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду, без додатків), зокрема, із зазначенням ціни позову, обґрунтованого розрахунку суми, що стягується;
- оригіналу документа про сплату судового збору з урахуванням ціни позову, визначеної в порядку усунення недоліків позовної заяви;
- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів;
- клопотання про витребування доказів, яке має бути оформлене у відповідності до вимог статті 80 Кодексу, із доказами, що позивач вживав усіх можливих заходів для самостійного отримання цих доказів до подання позовної заяви і йому було відмовлено;
- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача та доказів реєстрації в установленому законом порядку за адресою, вказаною у позові або за іншою адресою шляхом подання засвідченої у передбачений законом спосіб ксерокопії всіх заповнених сторінок паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.
04.06.2024 Київський окружний адміністративний суд своєю ухвалою клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнив. Визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновив пропущений строк. Відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду одноособово суддею Скрипкою І.М. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.11.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху, оскільки за результатами додатково досліджених доказів не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду та запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.
За результатами вивчення змісту заяви позивача, поданої на виконання ухвали суду від 22.11.2024, судом не встановлено поважних причин пропуску вказаного строку та ухвалою від 26.02.2025 позовну заяву залишено без розгляду.
02.02.2026 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 - скасовано, а справу № 320/19562/24 направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
19.03.2026 ухвалою Київського окружного адміністративного суду продовжено розгляд адміністративної справи в змішаній (паперовій та електронній) формі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 відвід судді Скрипки І.М. в адміністративній справі №320/19562/24 визнано необґрунтованим.
Матеріали адміністративної справи №320/19562/24 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. 
02.04.2026 ухвалою Київського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви позивача про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Скрипки І.М. у адміністративній справі № 320/19562/24 - відмовлено.
Клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 21.06.2024 про залучення Кабінету Міністрів України та Міністерства внутрішніх справ України у якості третіх осіб задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не обґрунтовано на які права та обов`язки цих суб`єктів рішення суду у цій справі може вплинути. 
Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 21.06.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки відповідачем не наведено обставин щодо складності цієї справи та неможливості розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №602-р, яке оголошено наказом ДСНС України від 25.06.2014 №320, ОСОБА_1 призначено заступником Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Цим самим наказом ДСНС України від 25.06.2014 №320 генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 було звільнено з попередньої посади директора Департаменту організації заходів цивільного захисту апарату ДСНС України.
Листом Міністерства внутрішніх справ України від 25.03.2015 № 13545/Ав внесено на розгляд Прем`єр-міністра України Яценюка А.П. пропозицію про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС України за пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» - порушення Присяги державного службовця.
25.03.2015 Прем`єр-міністром України Яценюком А.П. внесено на розгляд Кабінету Міністрів України подання за № 12613/0/1-15 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС України відповідно до абзацом другим частини першої статті 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».
25.03.2015 на засіданні Кабінету Міністрів України прийнято Розпорядження №242-р, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника Голови ДСНС України за порушення Присяги державного службовця (пункт 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу»).
Наказом ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 25.03.2015 №165 оголошено Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» та генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , відповідно до пунктів 79, 80 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, зараховано у розпорядження Голови ДСНС України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 суд вирішив таке.
Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Кабінету Міністрів України №242 - р від 25.03.2015 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій».
Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державної служби України з надзвичайних ситуацій середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 48 коп).
Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій та в частині стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11 975,20 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 20 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
21.05.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист щодо негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій та в частині стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11 975,20 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 20 коп.).
Боржником у виконавчому листі вказана Державна служба України з надзвичайних ситуацій.
За результатами розгляду апеляційних скарг у межах адміністративної справи 826/7297/15 Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 12.03.2019 постановив таке:
«Апеляційні скарги Кабінету Міністрів України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2018 року - без змін».
Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 набрало законної сили 12.03.2019.
Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з Державної служби України з надзвичайних ситуацій середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 48 коп). 
Постановою Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 826/7297/15 касаційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 826/7297/15 - без змін.
Наведені обставини спірних правовідносин встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, у межах адміністративної справи №826/7297/15 та в силу приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню.
07.04.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/7297/15 встановлено для суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з надзвичайних ситуацій - двадцятиденний строк для подання звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 з дня отримання даної ухвали в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 826/7297/15 апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, треті особи: заступник голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Авер`янов Олег В`ячеславович, Міністерство внутрішніх справ України, заступник голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Білошицький Руслан Миколайович про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати залишено без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 залишено без змін.
13.05.2021 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 59962500 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 826/7297/15 від 21.05.2018 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015 у зв`язку з невиконанням рішення суду у повному обсязі.
Окрім того, 13.05.2021 державним виконавцем направлено подання до Національної поліції України про відкриття кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної служби України з надзвичайних ситуацій вимог виконавчого листа № 826/7297/15, виданого 21.05.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.
02.06.2021 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 12021100100002160 на підставі частини першої статті 382 Кримінального кодексу України за фактом невиконання посадовими особами Державної служби України з надзвичайних ситуацій рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015. 
06.10.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/7297/15 визнано подану ДСНС інформацію щодо виконання рішення суду такою, що не підтверджує виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.
Накладено на ОСОБА_2 - Голову Державної служби України з надзвичайних ситуацій штраф у розмірі 45 400, грн (сорок п`ять тисяч чотириста грн 00 коп.) за невиконання рішення суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 826/7297/15 апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишено без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2021 із питання щодо виконання рішення суду залишено без змін.
Розглядаючи звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 суд встановив такі обставини:
«… листом від 27.04.2021 №28-6584/281 ДСНС повідомила суд, що рішення Уряду щодо виконання Рішення суду до неї не надходило, а отже вона не може виконати рішення суду з незалежних від неї причин, оскільки до повноважень ДСНС не входить прийняття кадрових рішень щодо її заступника керівника. Під час судового засідання представник ДСНС просив суд розцінювати цей лист як звіт про хід виконання рішення суду.
Постановою державного виконавця від 13.05.2021 закінчено виконавче провадження №59962500 та вбачається, що боржником не вжито будь-яких заходів щодо повного виконання рішення суду, законні вимоги державного виконавця щодо його виконання боржником не виконані, у зв`язку з невиконанням рішення суду було двічі накладено штраф на боржника та направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Національної поліції України.
Встановлені обставини свідчать про те, що саме невиконання боржником ДСНС рішення суду в частині поновлення позивача на посаді стало підставою для закінчення виконавчого провадження. 
Під час судового засідання з урахуванням пояснень, наданих присутніми учасниками, судом встановлено, що боржником, ДСНС, рішення суду у справі № 826/7297/15 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015 залишається невиконаним».
Отже, станом на 06.10.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/7297/15, залишену без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021, встановлено невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 в частині поновлення на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015 ОСОБА_1 . 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1255-р «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» підтримано пропозицію Державної служби України з надзвичайних ситуацій та поновлено на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.
Відповідно до витягу із наказу заступника директора Департаменту відділу комплектування та проходження служби Департаменту персоналу Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу цивільного захисту) від 21.10.2021 № 428 оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1255-р «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій 28.08.2017 у зв`язку із досягненням ним граничного віку перебування на службі (пункт 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України).
06.12.2021 позивач звернувся до відповідача щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді з 17.05.2018 до 20.10.2021 та зарахування усього часу вимушеного прогулу до вислуги років, строків трудового, страхового та пенсійного стажу за період з 26.03.2015 до 20.10.2021, а також внесення відомостей до трудової книжки щодо поновлення на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.
Листом від 23.12.2021 № 28-21922/281 Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила позивача про те, що на підставі наказу ДСНС від 25.03.2020 № 106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 » службу зараховано по 25.03.2020 включно, про що зроблено запис у трудовій книжці та здійснено відповідні виплати по дату звільнення зі служби цивільного захисту. Питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.05.2018 та зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги, строків трудового та страхового стажу є предметом розгляду у справі № 640/15060/19, яка перебуває у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва. 
Листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 01.03.2023 № 28-3506/281 позивача повідомлено про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 640/9388/20, скасування наказу (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_1 із служби» №106 Державної служби України з надзвичайних ситуації від 25.03.2020 та поновлення на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій. Окрім іншого, запропоновано звернутися до Департаменту персоналу ДСНС України з метою отримання інформації щодо пенсійного забезпечення та внесення відповідних змін періодів проходження служби до трудової книжки. 
З огляду на хронологію спірних правовідносин, які склались у межах періоду виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 в частині поновлення позивача на посаді, це рішення не було виконано протягом періоду з 17.05.2018 (наступний день за днем ухвалення рішення суду) до 20.10.2021 (день, що передує даті видання наказу про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 та поновлено позивача на посаді).
Враховуючи, що сторони, обґрунтовуючи свої позиції щодо предмета спору, посилаються на інші судові провадження, які склались між ними у межах трудових відносин позивача із Державною службою України з надзвичайних ситуацій, суд вважає за необхідне встановити ці обставини з метою надання оцінки впливу цих проваджень на цей спір.
Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 640/9388/20 визнано протиправним та скасовано Наказ (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_1 із служби» №106 Державної служби України з надзвичайних ситуації від 25 березня 2020 року та поновлено на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 з 26.03.2020 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2022 у справі № 640/34930/21 вирішено таке:
«Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1259-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій».
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 21.10.2021 № 429 (по особовому складу) «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України».
Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 21 жовтня 2021 року.
Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.10.2021 по 21.09.2022 в сумі 93 366,20 (дев`яносто три тисячі триста шістдесят шість гривень двадцять копійок) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.
Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині:
1) поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 21 жовтня 2021 року;
2) стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8 524,74 (вісім тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні сімдесят чотири копійки) грн. без урахування податків та зборів».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №640/34930/21 апеляційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Кабінету Міністрів України задоволено.
Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022 та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України та Державної служби України з надзвичайних ситуацій, треті особи: перший заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Грицаєнко Максим Георгійович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Примуш Роман Борисович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Трегубенко Сергій Семенович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Бондар Дмитро Володимирович про визнання протиправними дій, скасування розпорядження залишено без задоволення. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 320/19935/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про:
- визнання протиправним та скасування наказу (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення із служби ОСОБА_1 » №110, виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій 01.03.2023;
- визнання протиправним та скасування наказу (по особовому складу цивільного захисту) «Про кадрові питання» №59, виданий Державною службою України з надзвичайних ситуацій 01.03.2023;
- поновлення на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій Стоєцького Василя Федоровича з 02.03.2023. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.
За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
У статті 129 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства.
За приписами статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.
За нормами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
За змістом статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України).
За правилами пункту третього частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно. У відповідності до частини другої цієї ж статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Відповідно до частини восьмої статті 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Згідно із статтею 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
У силу частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
У пункті 34 постанови від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.
Таким чином, чинне законодавство України передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі шляхом видання про це наказу. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивості обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно - з дати його ухвалення, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав працівника, гарантованих Конституцією України. Така правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду від 05.02.2022 у справі №280/4402/21.
Усталеною є і позиція Верховного Суду про покладення на роботодавця відповідальності, передбаченої статтею 236 Кодексу законів про працю України, незалежно від дій чи ініціативи працівника щодо поновлення на роботі, а також незалежно від причин зволікання із виконанням судового рішення, оскільки диспозиція цієї норми трудового законодавства пов`язує виплату середнього заробітку виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню роботодавцем (постанови Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 807/2434/15, від 19.04.2021 у справі №826/11861/17, від 24.06.2021 у справі №640/15058/19, від 20.07.2021 у справі №826/3465/18, від 21.10.2021 у справі №640/19103/19).
Також суд враховує правовий висновок Верховного Суду у справі №460/15639/21 від 08.11.2022, у відповідності до якого для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Тут же зазначено, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин; також наголошено, що існування зазначеного судового рішення породжувало у відповідача обов`язок щодо поновлення позивача на вказаній посаді, який мав бути здійснений, шляхом видання відповідачем відповідного наказу негайно після його проголошення.
Окрім того, суд звертає увагу і на висновки Верховного Суду у постанові від 09.11.2022 у справі №460/600/22 про те, що приписи частини восьмої статті 235 КЗпП України і пункту 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинста України достатньо чітко і однозначно встановлюють, що рішення про поновлення на роботі/посаді підлягають негайному виконанню й цей імператив адресований передовсім роботодавцю. Невчинення позивачем як працівником дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді (неподання заяви про поновлення чи незвернення до органу державної виконавчої служби) ніяким чином не впливає на обов`язок роботодавця самостійно виконати рішення суду, допущеного до негайного виконання, яке покладає на нього зобов`язання щодо поновлення працівника на посаді.
У постанові від 18.12.2023 у справі №640/27278/21 Верховний Суд резюмував, що право на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі виникає лише за наявності вини роботодавця у невиданні відповідного наказу про поновлення працівника на роботі. Твердження ж про те, що позивач не вживав заходів для своєчасного виконання судового рішення про поновлення його на посаді не заперечують того, що відповідач, зволікаючи і очікуючи ініціативи з боку працівника, допустив таким чином затримку у його виконанні.
Тобто, законодавством України не передбачено обов`язку звернення працівника до роботодавця із заявою про поновлення його на роботі, оскільки судове рішення про поновлення позивача на роботі мало виконуватися негайно без прив`язки до вчинення будь-яких дій з боку позивача, зокрема і безвідносно на реагування на листи (дзвінки).
Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», де резюмовано, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що поновлення позивача на посаді не залежало від Державної служби України з надзвичайних ситуацій, оскільки суб`єктом призначення заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій є Кабінет Міністрів України, як на підставу для невиконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, адже це не може вважатись поважною обставиною для позбавлення незаконно звільненої особи права на працю та отримання заробітку. Держава не може виправдовувати несвоєчасним вирішенням кадрових питань, зокрема несвоєчасним виданням Кабінетом Міністрів України відповідного розпорядження, невиконання судових рішень, винесених проти державного органу. 
За наведеного, суд приходить до висновку про наявність обов`язку у відповідача по поновленню на роботі позивача, який не залежить від дій позивача, і невиконання якого тягне за собою для відповідача негативні наслідки у вигляді виплати середнього заробітку за час невиконання рішення про поновлення на роботі.
Отже, у випадку, який розглядається, позивач правомірно розраховує на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
Стосовно обрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, суд враховує наступне.
Середній заробіток працівника визначається у відповідності до статті 27 Закону «Про оплату праці» №108/95-ВР за правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (Порядок №100).
За приписами пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
За змістом пункту 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
За змістом пунктом 10 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт підвищення визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику після підвищення, на тарифну ставку (посадовий оклад), що була встановлена до підвищення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100», яка набрала чинності 12.12.2020, у Порядку №100 виключено пункт 10.
Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15, яке набрало законної сили 12.03.2019, розмір середньоденного заробітку позивача становить 405,94 грн (11 975,20 грн х 2 = 23 950,40 грн/59 календарних днів двох місяців, що передують місяцю звільнення), що не підлягає доказуванню відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як встановлено судом, період затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді становить з 17.05.2018 (наступний день за днем ухвалення рішення суду) до 20.10.2021 (день, що передує даті видання наказу про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 та поновлення позивача на посаді), що складає 1253 календарних дні.
Водночас необхідно враховувати, що у межах періоду, за який позивачеві підлягає нарахуванню середній заробіток, відбувалось неодноразове підвищення посадового окладу за посадою заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що в силу приписів пункту 10 Порядку №100, який був чинним до 11.12.2020 включно, середній заробіток підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення. 
Таким чином, середній заробіток за період з 17.05.2018 до 11.12.2020 підлягає обчисленню із урахуванням приписів пункту 10 Порядку №100, а у період з 12.12.2020 до 20.10.2021 розрахунковою величиною для обрахунку середнього заробітку позивача має слугувати його середньоденна заробітна плата без коефіцієнтів підвищення заробітної плати.
Цей висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування пункту 10 Порядку №100 (з урахуванням постанови Уряду №1213) при обчисленні середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, які викладені у постановах від 08.11.2022 у справі №460/15639/21, від 27.01.2022 у справі №580/5185/20, від 21.02.2023 у справі № 380/10648/21.
Відповідно до штатних розписів посадовий оклад заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій становив: 
- з 01.01.2018 – 14500 грн (т.1 а.с. 200-201);
- з 01.01.2019 – 20020 грн (т.1 а.с. 199);
- з 01.01.2020 – 26500 грн (т.1 а.с. 202).
Отже, коефіцієнт підвищення посадового окладу за період з 01.01.2019 до 31.12.2019 складає 1,4 із розрахунку 20020/14500, у період з 01.01.2020 до 11.12.2020 – 1,3 із розрахунку 26500/20020.
Відтак період з 17.05.2018 до 31.12.2018 нараховує 229 календарних днів і середній заробіток складає 92960,26 грн (229 х 405,94), період з 01.01.2019 до 31.12.2019 включає 365 календарних днів і середній заробіток із урахуванням коефіцієнту 1,4 дорівнює 207435,34 (365 х 405,94 х 1,4), період з 01.01.2020 до 11.12.2020 включає 346 календарних днів і середній заробіток із урахуванням коефіцієнту 1,3 дорівнює 182591,81 грн (346 х 405,94 х 1,3). Всього за період з 17.05.2018 до 11.12.2020 – 482987,41 грн.
Середній заробіток за період з 12.12.2020 до 20.10.2021 (313 календарних дні) складає 127059,22 грн (3313 х 405,94).
Сума середнього заробітку за увесь період затримки з 17.05.2018 до 20.10.2021 складає 610046,63 грн.
Окремо суд звертає увагу позивача, що зі змісту сформульованих ним вимог, а саме: «стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення й затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій за період з 17.05.2018 до 20.01.2021», вбачається одночасне заявлення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за один і той самий період.
Вимога саме у такому формулюванні або як окремі вимоги за один і той же період в межах цього спору задоволенню не підлягає, виходячи із такого.
Правова природа середнього заробітку за час вимушеного прогулу відрізняється від правової природи середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді. Середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, а середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді таким не є. Заробітна плата не може сплачуватися особі, яка не перебуває в трудових відносинах з роботодавцем, який проводить виплату. При виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. При цьому середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді є спеціальним видом відповідальності роботодавця за невиконання рішення суду.
Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає нарахуванню з дати, наступної за днем звільнення і до ухвалення рішення про поновлення на посаді, а середній заробіток за затримку виконання рішення підлягає нарахуванню з дня, наступного за днем винесення рішення про поновлення на посаді і до дня, який передує даті наказу про поновлення на посаді. 
З огляду на зміст спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із затримкою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення позивача на посаді, то у цьому спорі питання вимушеного прогулу не може бути порушено. Відтак предметом спірних правовідносин є саме середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.
Позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 весь час вимушеного прогулу до вислуги років, строків трудового, страхового (пенсійного) стажу не може бути предметом розгляду у цій справі, оскільки суд не може розглядати спори, які ще не настали.
Як встановлено судом, позивачеві запропоновано Державною службою України з надзвичайних ситуацій звернутися до Департаменту управління персоналом Департаменту персоналу ДСНС України з метою отримання інформації щодо пенсійного забезпечення та внесення відповідних змін періодів проходження служби до трудової книжки, що підтверджується листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 01.03.2023 № 28-3506/281.
Доказів такого звернення та відповідно відмови позивач не надав.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про передчасність такої вимоги і, відповідно, відсутність підстав для її задоволення. 
За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведеного, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 7332,23 грн, що підтверджується квитанціями від 26.04.2024 № 5432-7839-4852-3376 та від 27.05.2024 № 5445-2188-1767-2840 (т.1 а.с.24, 143).
Суд, керуючись статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 6100,47 грн понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, що є пропорційним до розміру задоволених вимог.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7297/15 про поновлення на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 17.05.2018 до 20.10.2021 у сумі 610046,63 грн (шістсот десять тисяч сорок шість гривень шістдесят три копійки).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 6100,47 грн (шість тисяч сто гривень сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій (код ЄДРПОУ: 38516849; місцезнаходження: 01030, м. Київ, О. Гончара, 55а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.