Справа № 308/17972/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Дударева Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови №1462-1 від 13.07.2025.
В позові вказує, що 13 липня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову №1462-1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та такою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
В постанові вказано, що він 13 липня 2025 року о 12 год. 00 хв. перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовився від проходження медичного огляду, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що йому було призначено  конкретну дату та час проходження військово-лікарської комісії (ВЛК), а також докази того, що він не з`явився у визначений час без поважних причин. Навпаки, із змісту документа з Розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який був згенерований додатком «Резерв+» (електронним військовим квитком) від 02.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 13.07.2025 пройшов ВЛК, що підтверджується протоколом №2025-0713-1411-2222-3, за результатами якої був визнаний придатним до військової служби та мобілізований до лав Збройних Сил України.
Позивач наголошує, що законодавством імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності. Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.
Зазначає, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, розгляд відбувся за його відсутності, у відповідача відсутні докази того, що його було належним чином не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Про наявність постанови про притягнення до відповідальності дізнався із за стосунку дія, оскільки саме 13.07.2025 року він був фактично викрадений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 біля під`їзду будинку, в якому він проживає та силоміць доставлений до ТЦК та СП, де пройшов ВЛК та 14.07.2025 року був мобілізований до лав ЗСУ, що підтверджується довідкою №960 від 22.08.2025 року.
У зв`язку з наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними, поновити такий строк, скасувати постанову №1462-1 від 13.07.2025, а провадження по справі закрити, вирішити розподіл судових витрат.
Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за без його участі та задоволити позовні вимоги.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 не скористався правом на участь у судовому засіданні та згідно поданого відзиву просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що під час перебування позивача 13.07.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 він був направлений на проходження військово-лікарської комісії, однак усно відмовився від проходження ВЛК. У зв`язку з цим на нього було складено протокол, а в подальшому постанову про накоплення адміністративного стягнення. Наголосив, що позивач знав про наявність постанови, а тому строк на її оскарження минув. 
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд проводить розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Зважаючи на ту обставину, що постанова винесена 13.07.2025, натоміть позивач був призваний для проходження військової служби за мобілізацією, доказів отримання такої у певний строк стороною відповідача не надано, суд приходить до переконання, що позивачу необхідно поновити строк на подання даного позову.
Як вбачається з протоколу №1462 від 13.07.2025 про адміністративне правопорушення, 13.07.20254 приблизно о 11.51 год. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі працівників Національної поліції України, де було встановлено, що останній порушує вимогу ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 був направлений на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно направлення №4915, яке він підписати відмовився. 
Після рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про направлення на проходження медичного огляду, гр. ОСОБА_1 на проходження медичного огляду не пішов, на вимогу чергового про проходження ВЛК не здійснював жодних дій та висловив усну ствердну відмову від проходження медичного огляду.
Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1462-1 від 13.07.2025 за вищевказаних обставин у зв`язку з порушенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Із вказаної постанови вбачається, що 13.07.2025 о 11.51 год. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі працівників Національної поліції України, де останній відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вказана постанова була винесена за результатом розгляду протоколу №1462 від 13.07.2025.
Статтею ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
З наявних у матеріалах справи скрін-копій військово-облікового документу позивача вбачається, що він взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , оновив свої персональні дані вчасно, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . Також містяться відомості про те, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК 13.07.2025.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Так, у протоколі №1462 від 13.07.2025 про адміністративне правопорушення та постанові №1462-1 від 13.07.2025 вказано, що ОСОБА_1 порушив частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вищевказаною нормою Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Суд зазначає, що відповідно до доданої до позову скрін-копії витягу з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , 13.07.2025 оновив свої персональні дані, того ж дня пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої він визнаний придатним до проходження військової служби згідно протоколу ВЛК 2025-0713-1411-2222-3.
За такого, суд відхиляє доводи, викладені у постанові т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1462-1 від 13.07.2025 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки вищевказаною скрін-копією витягу Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» підтверджено, що позивач пройшов військово-лікарську комісію 13.07.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Більше того, відповідачем не надано доказів тому, що ОСОБА_1 дійсно відмовлявся від отримання направлення для проходження медичного огляду та проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Суд зауважує, що у разі дійсної відмови особи від проходження військово-лікарської комісії така відмова повинна бути належним чином зафіксована уповноваженими посадовими особами, зокрема у відповідному акті або протоколі із зазначенням обставин відмови та підписів свідків. Натомість, сама лише вказівка відповідача на нібито усну відмову без належного документального підтвердження не може вважатися достатнім та допустимим доказом у розумінні процесуального законодавства.
Крім того, сам факт проходження позивачем ВЛК у той самий день об`єктивно виключає можливість його відмови від проходження такої комісії, оскільки проходження медичного огляду передбачає здійснення комплексу медичних процедур та внесення відповідних відомостей до офіційних реєстрів.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Представником відповідача не надано суду належних доказів щодо підтвердження своєї позиції, не спростовано доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому доводи позивача, наведені в позовній заяві не викликають сумніву, оскільки відповідачем жодних належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваного рішення не надав.
За таких обставин постанова №1462-1 від 13.07.2025 року за справою про адміністративне правопорушення підлягає до скасування, а провадження по справі підлягає закриттю.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 484,48 грн. на користь позивача.
На підставі ст. 210-1, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 77, 122, 210, 241, 243, 286, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним позовом.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити. 
Скасувати постанову №1462-1 від 13.07.2025 року, а провадження по справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. сорок вісім коп.) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе