УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/891/26  Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П. 
Номер провадження №33/4805/834/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В, захисника Ковальчука А.О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвоката Ковальчука Андрія Олександровича на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, 30 січня 2026 року о 21 год. 56 хв. в м. Бердичеві по вул.Вінницька, 39, ОСОБА_1 керувала автомобілем Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвокат Ковальчук А.О., подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вказував на порушення поліцейськими порядку складання протоколу та матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Зокрема, посилався на те, що адміністративні матеріали в присутності ОСОБА_1 , в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, не складали, права, обов`язки, наслідки відмови від проходження огляду працівники поліції їй не роз`яснювали. 
Вказане є порушенням вимог КУпАП щодо обов`язкової присутності особи під час складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення. 
Крім того, на думку захисника, працівники поліції порушили вимоги Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, вказуючи, що ОСОБА_1 , відмовившись від огляду на місці зупинки, погодилась пройти такий огляд в медичному закладі. Проте, в порушення вимог вказаної Інструкції, поліцейські склали протокол за відмову останньої від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
До апеляційної скарги захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвокат Ковальчук А.О. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови від 10 березня 2026 року він отримав 12 березня 2026 року. 
Однак такі доводи суперечать вимогам частини другої статті 294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отриманням її копії. 
Разом з тим, як видно з матеріалів справи, оскаржена постанова винесена 10 березня 2026 року, а з апеляційною скаргою захисник звернувся 20 березня 2026 року (а. с. 25) – тобто в межах десятиденного строку на її оскарження. 
У зв`язку з наведеним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід залишити без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено у статті 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №755688 видно, що ОСОБА_1 30 січня 2026 року в 21 год. 56 хв. в м. Бердичеві по вул.Вінницька, 39, керувала транспортним засобом «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку, зокрема, на місці та в медичному закладі, відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (а. с. 2). 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №755688 від 30 січня 2026 року складено з істотними порушеннями статей 254, 256 КУпАП, є безпідставними, оскільки зі змісту протоколу видно, що він відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
На будь – які конкретні порушення у протоколі захисник не вказує. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №755688 від 30 січня 2026 року (а.с.2); направленням на огляд ОСОБА_1 до найближчого медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 січня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та найближчому медичному закладі відмовилась (а.с.4); відеозаписами з реєстратора №1522 та нагрудного реєстратора №857413 (а.с.10).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
З наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням ОСОБА_1 пунктів 31.4.3, 2.9 в), 2.1 ґ), 15.9 е) і и) Правил дорожнього руху, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА №741258 від 30 січня 2026 року (а. с. 8).
З досліджених та проаналізованих відеозаписів видно обставини подій 30 січня 2026 року о 21 год. 56 хв. в м.Бердичеві по вул.Вінницька, 39, зокрема, як працівники поліції пояснюють причину зупинки транспортного засобу, безпосереднє спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , під час якого в останньої виявлено зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, належне неодноразове роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовилася, погоджуючись на проведення такого огляду у медичному закладі. В подальшому, ОСОБА_1 почала висувати свої умови/вимоги проведення огляду в лікувальному закладі їхати на огляд за кермом власного авто, перед цим заїхати до магазину, відігнати автомобіль з місця зупинки тощо. Крім того, будучи обізнаною про факт її відсторонення від керування транспортним засобом, ОСОБА_1 , під приводом того, що слід закрити свій автомобіль та забрати неповнолітню дитину з собою, розпочала рух та припаркувала автомобіль біля сусіднього офісного центру. Після чого, ОСОБА_1 свідомо розпочала конфлікт з працівниками поліції, постійно їх перебивала, зокрема, і тоді, коли поліцейські намагалися її заспокоїти та щось роз`яснити. Через деякий час ОСОБА_1 сіла за кермо свого автомобіля та поїхала в невідомому напрямку з місця свого паркування. 
Вказаний відеозапис надає достатню інформацію щодо загальних обставин перебігу подій 30 січня 2026 року в 21 год. 56 хв. в м.Бердичеві по вул.Вінницька, 39, явно підтверджує зовнішні ознаки перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння (зокрема - поведінка невідповідна обстановці, на заключному етапі – агресивна, свідоме затягування процедури, ігнорування вимог поліцейських тощо). А також фактичну відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. 
Вищевказаним спростовані доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від огляду в медичному закладі. 
В даному випадку, ОСОБА_1 мала беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в медичній установі. Разом з цим, своїми діями (агресивна поведінка, затягування часу, від`їзд з місця події) фактично відмовилась від відповідного огляду, що правильно кваліфіковано поліцейськими та суддею місцевого суду саме як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, тобто порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР.
Матеріали справи не містять доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо).
Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, яким було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який містить фіксацію обставин, які мають значення для справи, та які є достатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Зазначений відеозапис є належним та допустимим доказом вини у даній справі, не містять ознак монтажу чи інших недоліків, а зафіксований на ньому перебіг події вчиненого ОСОБА_1 не оспорюється. 
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що адміністративні матеріали, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, були складені без присутності ОСОБА_1 , то такі були предметом перевірки в суді першої інстанції та суд надав їм правильну оцінку, зазначивши у постанові про те, що залишаючи місце події, остання сама себе позбавила можливості бути присутньою під час складання протоколу, його підписувати, викласти письмові пояснення.
За результатами апеляційної перевірки матеріалів справи доходжу висновку, що за встановлених обставин під час складання протоколу ААД №755688 від 30 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 працівники поліції діяли відповідно до вимог Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, та статті 266 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича залишити без задоволення. 
Постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя :