ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/44046/24 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Бужак Н.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф Пак" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ПАК» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості від 9 серпня 2024 року № UA 100060/2024/000057/2 та від 8 серпня 2024 року № UA 100060/2024/000056/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, порушуючи норми діючого митного законодавства України, відповідачем прийнято протиправні рішення про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого скориговано заявлену позивачем за ціною контракту митну вартість імпортованого ним товару, що призвело до порушення його прав та законних інтересів, оскільки подані позивачем митному органу документи, відповідають встановленим законодавчим вимогам та підтверджують заявлені відомості про митну вартість товару, у той час, як визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Державної митної служби України від 08.08.2024 № UA 100060/2024/000056/2 та вiд 09.08.2024 № UA 100060/2024/000057/2. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ПАК», понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривень 22 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ПАК» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Суд дійшов до висновку про те, що митним органом не доведено, що декларантом проведений невірний розрахунок митної вартості, або подані документи не містять відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року й ухвалити нове, яким відмовити ТОВ "Тріумф Пак" у задоволенні позову.
Скарга мотивована тим, що судом не досліджено в повному обсязі того, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості вищезазначеного товару встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 Кодексу, містять розбіжності, не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та надані не в повному обсязі; суд дійшов до помилкових висновків та прийняв рішення, що не відповідає вимогам ст. 242 КАСУ щодо законності та обґрунтованості.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 та від 27.01.2026 відкрито провадження за апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
09.05.2025 позивач подав відзив на апеляційну скаргу.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ТРІУМФ ПАК» є юридичною особою, платником ПДВ. Позивач імпортує в Україну товари та, відповідно, здійснює митне оформлення таких товарів, у т.ч. шляхом подання до Київської митниці Державної митної служби митних декларацій.
18 січня 2018 року між позивачем та постачальником - компанією SHENZHEN ZHENGXING CO.,LTD (Китайська народна республіка) укладено контракт № 1801/18 на поставку товару - самоклеючої плівки на акриловій основі.
Відповідно до пункту 3.1 контракту, в редакції додаткової угоди №8-1 від 01.08.2024, покупець здійснює оплату за Товар:
- 30% від суми рахунку-проформи.
- 70% від суми рахунку - після отримання копії з оригіналу коносамента.
Відповідно до пункту 5.2 контракту, для кожної партії товару продавець надає покупцеві: прайс-лист; інвойс; пакувальний лист; сертифікат походження; копію експортної митної декларації; коносамент.
16 квітня 2024 року постачальником за контрактом №1801/18 було виписано 2 проформи-інвойси: №РRО-WМ244-69 на суму 34 432,00 доларів США та №РRО-WМ244-68 на суму 33 393,00 доларів США.
Проформа-інвойс №РRО-WМ244-68 на суму 33 393,00 доларів США була надана постачальником на оплату 117 джамбо-рулонів самоклеючої плівки, з яких 115 джамбо-рулонів самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 35мікр, корисна ширина 1600мм та 2-х джамбо-рулонів самоклеючої плівки 1610мм к 4000м х 38мікр, корисна ширина 1600мм.
Фактично постачальником було відвантажено 117 джамбо-рулонін плівки товщиною 35мікр з іншою, ніж у проформі-інвойс довжиною рулонів, тому сума проформи-інвойс була скоригована та відображена у інвойсі від 27.05.2024 №WМ244-68 на суму 33 367,23 доларів США. До інвойсу було надано специфікацію з зазначенням довжини кожного джамбо-рулону.
Товар був упакований за пакувальним листом (Расking list) №WМ244-68 від 27.05.2024 та оформлений митною декларацією країни відправлення №516620240664475062 від 20.05.2024. Разом з товаром постачальником було надано прайс-лист №WМ244-68 від 27.05.2024 за Сертифікат про походження товару 24С4403А1548/00029 від 27.05.2024.
Морське перевезення контейнерів до порту призначення відбулося за коносаментом (Віll оf lading) №ВW24050491 від 04.06.2024.
Доставка обох контейнерів з порту до митної території України здійснювалась експедитором ТОВ «ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТИК» за договором №248-ЮГЛ від 08.02.2023.
Безпосереднім перевізником виступив ФОП ОСОБА_1 , залучений експедитором за договором №1804/2024 від 18.04.2024.
Міжнародне автомобільне перевезення оформлене автотранспортною накладною (СМR) №5334 па перевезення контейнеру №SЕКU6983029 і автотранспортною накладною МRN 24RОСТ1900Т22851L8 від 01.08.2024.
Для підтвердження витрат на транспортування експедитором було надано рахунок №А010837-2 від 02.08.2024 на суму 147 689,02 грн та довідку про вартість перевезення товару №6543/02.08.2024 від 02.08.2024, відповідно до якої міжнародні транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажу в порту Соnstanta (Румунія) та комплекс ТЕО в контейнері №SEKU6983029 згідно коносаменту №ВW24050491, а саме вартість міжнародного автоперевезення 1х40 НС контейнер SEKU6983029, а/м НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , складає: за маршрутом м. Констанца (Румунія) - м/п Орлівка (Україна), 51423,75 без ПДВ; локальні витрати, а саме: навантажувально-розвантажувальні роботи, оформлення транзитної декларації по 1x40'НС контейнеру HАSU4890402 за межами митної території України (Констанца, Румунія) складає 24 272,01 грн без ПДВ. Страхування вантажу не проводилося.
Митну вартість товару позивачем було визначено за основним методом та вказано у митній декларації (МД) 24UА100060222447U15. До митного оформлення надано вищенаведені документи, що відображені відповідачем у карті відмови UА100060/2024/000605.
Відповідачем було направлено повідомлення декларанту від 08.08.2024 аb3е0803-4772-4b26-а62е-00928а83е4b0 з зауваженнями:
щодо ненадання страхових документів, оскільки відповідач вважає, що на умовах поставки СIF Соnstanta (Румунія) такі документи має надати декларант;
щодо відсутності у експортній митній декларації № 516620240664475962 від 29.05.2024 статистичних відомостей щодо розміру транспортних та страхових витрат;
щодо зазначення у митній декларації країни відправлення №516620240664475962 від 29.05.2024 іншого коносаменту, а саме №АРU037030, який не надано до митного оформлення;
про відсутність підпису та печатки ТОВ «ТРІУМФ ПАК» на проформі-інвойсі від 16.04.2024 №РRО-WМ244-68;
про невідповідність наданого прайс-листа від 27.05.2024 №WМ244-68, оскільки він не є пропозицією необмеженому колу покупців, оскільки стосується конкретного інвойсу, а ціни на товар встановлені раніше - згідно до проформи;
про невідповідність висновку від 30.07.2024 № 1474 вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440.
На вказане повідомлення позивачем було надано відповідь та пояснення від 08.08.2024, та надано проформу-інвойс від 16.04.2024 №РRО-WM244-68 з підписом покупця, а в подальшому направлено лист про відсутність додаткових документів №0808/1 від 08.08.2024.
В порядку частини сьомої статті 55 МК України відповідач за зверненням позивача випустив товари, що декларуються, у вільний обіг із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою позивачем та сумою митних платежів, обчисленою відповідачем Товар був оформлений за митною декларацією 24UА100060222601U7 від 09.08.2024.
Позивачем в результаті коригування було зайво сплачено митні платежі: 37 894,29 грн + 124 176,67 грн = 162 070,96 грн.
Крім того, 16.04.2024. постачальником за контрактом № 1801/18 було виписано попередній (передплатний) рахунок №РRО-WМ244-69 на суму 34432,00 доларів США на поставку:
23 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
5 джамбо-рулонів коричневої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
5 джамбо-рулонів блакитної самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
10 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 40мікр, корисна ширина 1600мм;
25 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 42мікр, корисна ширина 1600мм;
10 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 45мікр, корисна ширина 1600мм;
20 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 4000м х 48мікр, корисна ширина 1600мм.
У проформі-інвойс на передплату було вказано довжину рулона - 4000м. Фактично, довжина джамбо-рулону виявилась відмінною від 4000м, тому сума проформи-інвойс була скоригована та відображена у фактичному інвойсі від 27.05.2024 №WМ244-69 на суму 34 218,19 доларів США, а довжина джамбо-рулонів наведена у специфікації до інвойсу:
23 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 3966.67м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
5 джамбо-рулонів коричневої самоклеючої плівки 1610мм х 3987.2м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
5 джамбо-рулонів блакитної самоклеючої плівки 1610мм х 3994м х 38мікр, корисна ширина 1600мм;
10 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 3995м х 40мікр, корисна ширина 1600мм;
25 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 3998м х 42мікр, корисна ширина 1600мм;
10 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 3986м х 45мікр, корисна ширина 1600мм;
20 джамбо-рулонів прозорої самоклеючої плівки 1610мм х 3982.5м х 48мікр, корисна ширина 1600мм.
Товар був упакований за пакувальним листом (Расking list) до інвойсу №WМ244-69 від 27.05.2024 та експорт був оформлений митною декларацією країни відправлення №516620240664475962 від 29.05.2024. Разом з товаром постачальником було надано прайс-лист до Рахунку-фактури (інвойс) №WМ244-69 від 27.05.2024 та Сертифікат про походження товару (Сеrtificate origin) 24С4403А1548/00028 від 27.05.2024.
Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №1474 від 30.07.2024, компетентно вказував про відповідність ціни на товар поточній кон`юнктурі ринку.
Морське перевезення відбулося за коносаментом (Вill of lading) №ВW24050491 від 04.06.2024.
Автомобільне перевезення здійснювалась тим же експедитором ТОВ «ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТИК» за договором №248-ЮГЛ від 08.02.2023 із залученням перевізника ФОП ОСОБА_1 за договором №1804/2024 від 18.04.2024.
Автомобільне перевезення оформлене автотранспортною накладною (СМR) б/н на перевезення контейнеру №SЕКU6983461 і автотранспортною накладною МRN 24RОСТ1900L22849L9 від 01.08.2024.
Для підтвердження витрат на транспортування експедитором було надано рахунок експедитора №А010837-1 від 02.08.2024 на суму 147 689,02 грн та довідку про вартість перевезення товару №4345/02.08.2024 від 02.08.2024, відповідно до якої вартість послуг по перевезенню вантажу в порту Соnstanta (Румунія) та комплекс ТЕО в контейнері № SЕКU6983461 згідно коносаменту №ВW24050491 з міжнародного автоперевезення 1х40 НС контейнер SЕКU6983461, а/м ВН5333IО, ВН5553ХI, складає:
- за маршрутом м. Констанца (Румунія) - м/п Орлівка (Україна) - 51 423,75 грн без ПДВ;
- локальні витрати, а саме навантажувально-розвантажувальні роботи, оформлення транзитної декларації по 1х40 НС контейнеру НАSU4890402 за межами митної території України (Констанца, Румунія) - 24 272, 01 грн без ПДВ.
Митну вартість товару позивачем було визначено за основним методом та до митного оформлення було надано мигну декларацію (МД) 24UА100060222446U6 та вищевказані документи, які відображені в картці відмови UА100060/2024/000604.
Відповідачем було направлено повідомлення митниці декларанту від 08.08.2024 9b753bb4-f345-42b3-93df-6e3692a5dac з ідентичними зауваженнями:
щодо ненадання страхових документів;
щодо відсутності у експортній митній декларації №516620240664475962 від 29.05.2024 статистичних відомостей щодо розміру транспортних та страхових витрат;
щодо зазначення у митній декларації країни відправлення №516620240664475962 від 29.05.2024 іншого коносаменту, а саме №АРU037030, який не надано до митного оформлення;
про відсутність підпису та печатки ТОВ «ТРІУМФ ПАК» на проформі інвойс від 16.04.2024 №РRО-WМ244-69;
про невідповідність наданого прайс-листа від 27.05.2024 №WМ244-69;
про невідповідність висновку від 30.07.2024 № 1474 вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440.
На вказане повідомлення позивачем було надано відповідь та пояснення від 08.08.2024, та надано проформу-інвойс від 16.04.2024 №РRО-WM244-69 з підписом покупця, а в подальшому направлено лист про відсутність додаткових документів №0808/1 від 08.08.2024.
В порядку частини сьомої статті 55 МК України відповідач за зверненням позивача випустив товари, що декларуються, у вільний обіг із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою позивачем та сумою митних платежів, обчисленою відповідачем Товар був оформлений за митною декларацією 24UА100060222548U1 від 08.08.2024.
Позивачем в результаті коригування було зайво сплачено митні платежі: 35 884,85 грн + 117 591,9 грн = 153 476,75 грн.
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товару вiд 08.08.2024 №UA100060/2024/000056/2 та від 09.08.2024 №UA100060/2024/000057/2, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Статтею 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої цієї статті у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Зі спірного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не визнана митним органом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості та містять розбіжності, які наведені у повідомленнях митниці.
Зазначені обставини не дали можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, відповідність числового значення доданої складової, та ціну товару, що сплачена або повинна бути сплачена за товар, оскільки для складових митної вартості декларантом не надано достовірних документів.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо страхових документів
Відповідно до ст. 13 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором транспортного експедирування.
Пунктом 8 частини другої статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування.
За приписами пунктів 5-7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, та витрати на страхування цих товарів.
Законодавець у частині 10 статті 58 Митного кодексу України чітко визначає умову, за якої до митної вартості товарів необхідно додавати витрати, понесені на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, та витрати на страхування цих товарів. Такою умовою є невключення таких витрат до ціни товарів.
У довідці про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг №4345/02.08.2024 від 02.08.2024, виданій ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» зазначається, що страхування вантажу не проводилося.
Отже, позивачем страхування товару при поставці на умовах СІF - не здійснювалось, тому його вартість не має впливу на числове значення задекларованої митної вартості.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2024 року по справі №821/411/18.
Щодо експортної декларації
Митна декларація країни відправлення не є документом, який відповідно до ч.2 ст. 53 МК України підтверджує митну вартість товарів.
Щодо перекладу копії митної декларації країни відправлення
Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
З метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що для митного оформлення можуть подаватися документи українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та не передбачено обов`язку подання документів саме українською мовою.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18 зазначив, що митний орган відповідно до статті 254 МК України вимагає переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Отже, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.
Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення до позивача з вимогою про необхідність надання перекладу на українську мову документів, які були подані до митного оформлення, з обґрунтуванням необхідності перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації (із зазначенням про те, які саме відомості необхідно перевірити або підтвердити).
Щодо транспортних витрат
На підтвердження витрат на транспортування декларантом було надано Коносамент №BW24050491 від 04.06.24, CMR №бн від 01.08.24, CMR №5334 від 01.08.24, Рахунок передплатний №А010837-1 від 02.08.24., Довідка про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг №4543/02.08.2024р. від 02.08.24., Договір на автомобільне перевезення №1804/2024 від 18.04.24., Договір про надання транспортно експедиторських послуг №248-югл від 08.02.23. 
На підтвердження витрат на транспортування декларантом було надано Коносамент №BW24050491 від 04.06.24, CMR №5334 від 01.08.24., Рахунок передплатний №А010837-2 від 02.08.24., Довідка про вартість міжнародних транспортно- експедиційних послуг №6543/02.08.2024р. від 02.08.24., Договір на автомобільне перевезення №1804/2024 від 18.04.24., Договір про надання транспортно експедиторських послуг №248-югл від 08.02.23.
Відповідно до «Правил заповнення декларації митної вартості» затверджених наказом Міністерства фінансів від 24.05.2012 №3599, та для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін. суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Відповідно до ч.ч. 11, 12, 13 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Отже, до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, серед інших, належить рахунок-фактура або акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг.
Відповідно до положень Графи 20 Розділу ІІІ Правил № 599, документи про вартість перевезення видаються виконавцем договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, яким у відповідності до положень Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" є експедитор. При цьому правилами не передбачено обов`язку декларанта підтверджувати вартість перевезення на підставі документів, виданих суб`єктами господарювання, які безпосередньо здійснювали перевезення, тобто від перевізників.
Таким чином, довідка про транспортні витрати є достатнім документом для підтвердження вартості послуг транспортування товарів.
При цьому, надані митному органу документи щодо вартості транспортних послуг, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості чи ознак підробки та містили усі відомості, що підтверджують числові значення вартості транспортних витрат.
У контексті означеного судова колегія враховує, що Верховний Суд в постанові від 07 травня 2020 року у справі №400/2922/18 виснував, що митним законодавством не визначено вид доказів, яким повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом підтвердження розміру витрат на перевезення імпортованих товарів.
Щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товару
У постанові від 25 лютого 2020 року по справі №260/718/19 Верховний Суд зауважив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованою особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що заявлялись до митного оформлення чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Наявність в інформаційних базах даних митниці інформації про те, що у попередні періоди аналогічні чи подібні товари були оформлені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність визначення митної вартості декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13 січня 2022 року у справі № 520/11061/2020, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим у рішенні про коригування митної вартості.
Разом з тим, у оскаржуваному рішенні про коригування заявленої митної вартості інші дані, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, відсутні.
Резюмуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2025 року у справі № 320/44046/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

Н.П. Бужак