Справа № 683/401/26
2/683/699/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої – судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/401/26, 2/683/699/2026 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, 

в с т а н о в и в:

11 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування позову вказує, що з 28 травня 2025 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу вона завагітніла, в зв`язку із чим перебуває на обліку по вагітності у КНП «Київський міський пологовий будинок №6 «Лівобережний» консультативно-діагностичного відділення «Центр здоров`я жінки». Очікувана дата пологів – 27 березня 2026 року. Незважаючи на зазначені обставини, відповідач припинив спільне проживання із нею, залишив її без матеріальної підтримки та ініціював розірвання шлюбу у судовому порядку. 
Зазначає, що вона проживає одна, орендує самостійно квартиру та за власний рахунок проходить усі необхідні медичні обстеження, несе витрати на лікування, харчування та інші потреби, пов`язані з вагітністю. При цьому, вагітність зумовлює виникнення значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини.
У свою чергу ОСОБА_2 матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, хоча може надавати таку допомогу, оскільки є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, офіційно працевлаштований у Дарницькому трамвайно-ремонтно-експлуатаційному депо на посаді водія трамвая на пасажирських маршрутах та отримує стабільний щомісячний дохід, зокрема за грудень 2025 року його заробітна плата склала 82000 грн. Однак, відповідач з нею не спілкується та не бере участі у забезпеченні її потреб під час вагітності, що ставить її у скрутне матеріальне становище. 
З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання як дружини під час вагітності в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення народженою дитиною трирічного віку. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась. 
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Кільніцька Н.М., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилась, натомість
подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки, просить позов задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлювала. 
Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що сторони з 28 травня 2025 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 28 травня 2025 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
Відповідно до даних обмінної карти ОСОБА_1 за №396 та довідки лікаря-акушера-гінеколога ОСОБА_3 від 16 січня 2016 року позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку у зв`язку із вагітністю у КНП «Київський міський пологовий будинок №6 «Лівобережний» консультативно-діагностичного відділення «Центр здоров`я жінки». Станом на 16 січня 2026 року термін вагітності позивачки становить 30 тижнів. Вагітність позивачки має ускладнений характер через наявну артеріальну гіпертензію.
За даними інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я від 16 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 наявний медичний висновок про її тимчасову непрацездатність у зв`язку із вагітністю та пологами у період з 16 січня 2026 року по 21 травня 2026 року.
Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді водія трамвая на пасажирських маршрутах у Дарницькому трамвайно-ремонтно-експлуатаційному депо і згідно розрахункового листка за грудень 2025 року його заробітна плата до виплати становила 80367,80 грн.
Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. 
За приписами статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Положеннями частини першої та другої статті 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. 
Згідно з частинами першою, другою четвертою, п`ятою статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 
Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. 
Тобто, після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності, після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, рішення продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, і винесення додаткового рішення у такому разі не потрібно. 
З урахуванням зазначеного, необхідною умовою утримання вагітної жінки та жінки, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право вагітної жінки, а також жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що вагітна жінка або жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить вагітній жінці/жінці-матері незалежно від цієї обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, вагітність у позивачки має ускладнений характер, передбачає проведення додаткових аналізів та лікування, а відтак вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, право на отримання якої передбачено законом.
При цьому, відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів того, що він внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин не може надавати матеріальну допомогу вагітній дружині в розмірі частини доходів.
Враховуючи, що відповідач є працездатним, здоровим, має постійний дохід у виді заробітної плати, за відсутності доказів наявності у нього інших утриманців, виходячи із засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність у позивачки передбаченого законом права на отримання від відповідача аліментів на своє утримання під час вагітності в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, що буде достатнім для забезпечення базових потреб позивачки.
При цьому, з урахуванням положень ч.5 ст.84 СК України аліменти, присуджені позивачці під час вагітності, слід стягувати з 11 лютого 2026 року (з дати подачі позову) і до досягнення народженою дитиною трирічного віку. 
Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Даний позов подано до суду через систему «Електронний суд», тому його слід було оплатити судовим збором в сумі 1064,96 грн. (3328 х 0,4 х 0,8 =1064,96). Оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. 
Керуючись ст. 12, 13, 141, 280-282 ЦПК України, 

в и р і ш и в: 

Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання як дружини під час вагітності у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 лютого 2026 року і до досягнення народженою дитиною трирічного віку. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1064,96 грн. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя: