154/3877/25 
3/154/21/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 455204 від 16.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він 16.09.2025 року о 01:20 год. по вулиці Ковельській, 132 у місті Володимирі Волинської області керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп?яніння, а саме порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння в медичній установі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В суд ОСОБА_1 не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення справи не подавав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ст. 277 КУпАП).
Отже, ч.1 ст.268 КУпАП визначено не обов`язок, а право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності брати участь у розгляді справи, зокрема в судових засіданнях, при цьому користуватися своїми процесуальними правами: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо.
Даному праву кореспондується обов`язок суду провести розгляд справи по суті у точній відповідності до закону та у визначені законом строки.
Відповідно до змісту Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Відтак із врахуванням положень ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає можливим визнати причину неявки ОСОБА_1 неповажною і розглянути справу під час його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів і доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст.ст. 8, 9 цього Кодексу).
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.
Так, згідно п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі – ПДР), особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:
1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,
2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,
3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, в разі відмови водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП незалежно від мотивів відмови та того чи перебував він у цей час в стані сп`яніння чи не перебував.
У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, практика Суду застосовується, як джерело права.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу, а відповідальність за цим законом може наставати лише за умови доведеності вини особи, тобто психічного ставлення особи до вчинюваної дії та її наслідків, тобто доказуванню підлягають наявність свідомих дій водія по вживанню алкоголю, наркотичних засобів чи лікарських препаратів, керування транспортним засобом у такому стані, а також відмови від проходження огляду на стан сп?яніння.
Суб?єкт вказаного адміністративного правопорушення спеціальний: водій транспортного засобу - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР України).
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння, бланкетна, порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння врегульовано положеннями ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі – Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ України та МВС України, № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція).
За змістом частин 2-5 ст.266 КУпАП встановлено, щоогляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно п.2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Приписами пунктів 6, 7 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Згідно із п.8 цього ж Порядку уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п.12 розділу ІІ та п.6 розділу ІІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове за направленням поліцейського цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно пунктів 3 і 4 Інструкції, одними з ознак наркотичного сп?яніння водія є: порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці.
Проте судом встановлено, що таких доказів матеріали справи не містять.
Так, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду, органом (посадовою особою), який склав протокол, має бути доведено сукупність юридично значущих обставин, зокрема: факт керування транспортним засобом відповідною особою; наявність законних підстав для вимоги пройти огляд; належне дотримання процедури огляду/направлення та належна фіксація чіткої відмови від огляду у порядку, визначеному ст.266 КУпАП, Порядком та Інструкцією.
Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 16.09.2025 року о 01:20 год. у м. Володимирі керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У справі відсутні докази, які б об`єктивно підтверджували перебування ОСОБА_1 за кермом та керування ним транспортним засобом (зокрема відеофіксація моменту руху або зупинки транспортного засобу з ідентифікацією водія, пояснення свідків, інші узгоджені між собою дані). Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності підтвердження викладених у ньому обставин іншими доказами не є достатнім для беззаперечного встановлення зазначеного факту.
Крім того, зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) матеріалами справи належним чином не підтверджені. Досліджені судом відеоматеріали не містять об`єктивних даних, які б давали підстави для встановлення наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у спосіб, що підлягає перевірці та оцінці відповідно до вимог ст.252 КУпАП.
Із зафіксованого на відеозаписах перебігу спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 не вбачається ознак порушення мови або поведінки, яка б не відповідала обстановці та могла бути віднесена до ознак наркотичного сп`яніння у розумінні Інструкції. Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про дезорієнтацію особи, втрату здатності адекватно сприймати обстановку чи інші зовнішні прояви такого стану.
З відеозапису також вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 надавав пояснення щодо причин свого перебування у нічний час поза місцем проживання, у тому числі зазначав про повернення з місця несення служби та наявність статусу військовослужбовця Збройних Сил України. Зазначені пояснення були викладені без ознак, які б свідчили про порушення мови чи неадекватну поведінку у момент фіксації події.
Більше того відеозаписом встановлено, що ініціювання питання про проходження огляду у лікаря-нарколога пов`язувалося, зокрема, з наявністю у базі даних інформації про притягнення ОСОБА_1 у 2015 році до кримінальної відповідальності за зберігання психотропної речовини. Водночас така обставина сама по собі не є ознакою стану наркотичного сп`яніння у розумінні Інструкції та не може підміняти встановлення відповідних ознак у момент зупинки, а також не є самостійним доказом перебування особи у стані сп`яніння чи під впливом наркотичних засобів.
Разом з тим аналіз відеозапису події за період з 01:21 год. до 01:42 год. не дає підстав дійти висновку про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Із зафіксованого перебігу подій вбачається, що можливість проходження огляду у медичному закладі неодноразово обговорювалася, при цьому чіткої та однозначної відмови від поїздки до медичного закладу або від проходження огляду матеріали справи не містять. Натомість зафіксовані висловлювання особи про готовність проїхати до медичного закладу та пройти відповідний огляд, а також звернення із проханням надати пояснення щодо підстав такої вимоги.
Окремо суд враховує, що у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, направлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду є не лише оформленням відповідного документа, а самостійною процесуальною дією у межах провадження, яка відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП підлягає обов`язковій фіксації із застосуванням технічних засобів відеозапису та має бути перевіреною судом.
Водночас із досліджених судом відеоматеріалів не вбачається здійснення процесуальної дії направлення у спосіб, передбачений законом, зокрема не зафіксовано оголошення особі змісту направлення, доведення до її відома підстав проведення огляду, а також фіксації її волевиявлення щодо проходження або відмови від проходження такого огляду. Таким чином, матеріали відеофіксації не містять підтвердження факту вчинення відповідної процесуальної дії.
За відсутності обов`язкової відеофіксації процесуальної дії направлення на медичний огляд суд приходить до висновку, що така дія у межах провадження у справі про адміністративне правопорушення не була здійснена у передбаченому законом порядку, а отже юридично не може вважатися такою, що відбулася.
За таких обставин матеріалами справи не підтверджено наявність законних підстав для проведення огляду водія у закладі охорони здоров`я. У свою чергу, за відсутності встановленої у передбаченому законом порядку процесуальної дії направлення на огляд, відсутні й правові підстави для висновку про відмову особи від проходження огляду у розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.
За сукупністю наведеного суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений час і місце, ані наявності об`єктивно підтверджених ознак наркотичного сп`яніння, ані факту відмови від проходження огляду у порядку, встановленому законом. 
Відтак об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від огляду, не підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, як того вимагають ст.251, 252 КУпАП.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що наявні у справі докази не дають можливості беззаперечно встановити подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви щодо доведеності вини особи відповідно до загальних засад адміністративного провадження підлягають тлумаченню на її користь.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ігор Вітер