Справа №751/10406/25
Провадження №3/751/180/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О. 
при секретарі Рак Я.М.

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Бабинця С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
В с т а н о в и в :
24.11.2025 о 10 год 10 хв, в м. Чернігів, вул. Богушевича, 21, ОСОБА_1 керував автомобілем «JEEP Compass», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно, що підтверджується постановою серії ЕНА №5247310 за ч. 2. ст. 126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а. ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За даним фактом стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1 №522195 від 24.11.2025.
Крім того, 24.11.2025 о 10 год 10 хв, в м. Чернігів, вул. Богушевича, 21, ОСОБА_1 керував автомобілем «JEEP Compass», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Богушевича зі сторони вул. Руднєва в бік вул. Рильського та біля будинку 21 відволікся від керування та здійснив наїзд на автомобіль «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків, осіб постраждалих немає.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За даним фактом стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ЕПР1 №522229 від 24.11.2025.
Крім того, 24.11.2025 о 10 год 10 хв, в м. Чернігів, вул. Богушевича, 21, ОСОБА_1 керував автомобілем «JEEP Compass», д.н.з. НОМЕР_1 , та після ДТП за його участю, вжив алкогольні напої, чим порушив п. 2.10.є. ПДР - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
За даним фактом стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 №522217 від 24.11.2025.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не був присутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Захисник Бабинець С.П. в судовому засіданні винуватість ОСОБА_1 визнав частково. Зазначив, що підзахисний визнає себе винним за ст. 124 КУпАП, однак не визнає себе винним за інкримінованими ч. 4 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. Зазначив, що працівниками поліції при складанні протоколу не було враховано, що за умов кваліфікації дій особи за ч. 4 ст. 130 КУпАП мало би бути доведено, що вживання алкогольних напоїв особою було вчинено виключно після дорожньо-транспортної пригоди, а не до чи під керування транспортним засобом. Однак в даному випадку потерпіла стверджувала, і це зафіксовано на відеозаписі та у її письмових поясненнях, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а отже його дії кваліфіковані працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП безпідставно. Крім того, стверджуючи у протоколі про нібито факт вживання спритних напоїв водієм після настання дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції не надали жодних доказів такого вживання, зокрема не проводили огляд на визначення стану сп`яніння особи. Також захисник зазначив, що дії ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме що водій «керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування відповідним транспортним засобом», оскільки в дійсності ОСОБА_1 має посвідчення водія відповідної категорії.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні висловила позицію, аналогічну її письмовим поясненням до адміністративного протоколу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

І. Щодо адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема відомостями адміністративного протоколу серії ЕПР1 №522229 від 24.11.2025, схемою дорожньо-транспортної пригоди до нього, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Із пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 24.11.2025 остання перебувала вдома за вказаною у протоколі адресою, та почула хлопок. Подивившись у вікно побачила, що її припаркований транспортний засіб Рено Меган НОМЕР_2 був пошкоджений та біля нього перебував інший транспортний засіб марки ДЖИП НОМЕР_1 , який пошкодив належний потерпілій транспортний засіб. Вийшовши на вулицю вона підійшла до водія та спитала, чи це він пошкодив транспортний засіб. Він не заперечував та сказав, що це він в`їхав в автомобіль. У водія були ознаки алкогольного сп`яніння. На її прохання залишитися на місці дорожньо-транспортної пригоди не реагував. Після цього потерпіла зателефонувала в поліцію.
Також винуватість ОСОБА_1 підтверджується відомостями відеозапису з бодікамер працівників поліції, згідно яких відображено розташування пошкоджених транспортних засобів, процедуру складення адміністративних матеріалів, а також і те, що після того, як працівники поліції увійшли до будинку, в якому мешкає ОСОБА_1 , останній у ході спілкування із працівниками поліції не заперечував своєї причетності до настання дорожньо-транспортної пригоди.
Факт керування транспортним засобом та спричинення дорожньо-транспортної пригоди не заперечувався ОСОБА_1 а його захисником у ході судового розгляду. 

ІІ. Щодо адміністративного протоколу за ч. 4 ст. 130 КУПАП 

Суд вважає необґрунтованою позицію захисника про те, що в межах даного провадження працівниками поліції мав би бути доведений той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом тверезий, водночас вживши алкогольні напої лише після дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із частиною 4 статті 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення становить вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Фактично вищевказана правова норма становить собою юридичну презумпцію, що в разі, коли особа після настання дорожньо-транспортної пригоди вжила алкогольний напій, то такі дії її спрямовані на перешкоджання можливим подальшим правомірним діям працівників поліції щодо направлення такої особи для проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Дії щодо перешкоджання огляду законом в контексті ст. 130 КУпАП прирівнюються за своїми наслідками до факту керування в стані сп`яніння. Тобто, знову ж таки, має місце свого роду юридична презумпція перебування особи в стані сп`яніння у випадку, коли така особа своїми діями перешкоджає направленню її для проведення огляду на визначення стану сп`яніння. 
Відповідно до підпункту «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
При цьому підпункт «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху жодним чином не ставить даний обов`язок водія в залежність від того, чи вживав водій алкогольні напої станом на час керування транспортним засобом та до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди. 
За наведених умов суд не вбачає ані найменшої підстави вважати, що для констатації факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУПАП, має бути доведено, що особа вживала алкоголь лише після настання дорожньо-транспортної пригоди, однак була тверезою на момент настання ДТП. Таке тлумачення правової норми ч. 4 ст. 130 КУпАП, що було запропоновано захисником у ході судового розгляду, не лише не випливає з її змісту, а так само зі змісту пункту 2.10. Правил дорожнього руху, але й прямо суперечить меті правового регулювання даних норм права. 
Іншими словами, якщо особа станом на час настання дорожньо-транспортної пригоди керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та у подальшому після дорожньо-транспортної пригоди та до проходження огляду знову вжила алкогольний напій, такі дії особи без жодного сумніву утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Зі змісту дослідженого в судовому засіданні відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово визнав факт вживання алкогольних напоїв після настання дорожньо-транспортної пригоди, зокрема:
- працівник поліції: «Вживали алкоголь?» - ОСОБА_1 : «Вже да» (час відеозапису 11.11 год);
- працівник поліції називає ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння – сильний запах алкоголю від особи та в приміщенні, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці (час відеозапису 11.11 год). Суд не може не звернути увагу на те, що виявлені ознаки є очевидними. Так, дійсно з фрагменту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після настання дорожньо-транспортної пригоди був виявлений працівниками поліції вдома. У ході спілкування з працівниками поліції перебував роздягнений та лежачи у ліжку, відмовлявся зайняти сидяче положення, розмовляючи мав явні ознаки порушення мови, безпідставно застосовував нецензурну лексику, вчиняв суперечки із членами його сім`ї, які вимагали від нього госпіталізуватися для лікування від алкогольної інтоксикації тощо; 
- працівник поліції: «З ваших слів ви вживали алкогольні напої після настання ДТП» - ОСОБА_1 робить ствердний жест головою - Працівник поліції: «Згодні пройти огляд?» - ОСОБА_1 : «А який сенс цього?» - працівник поліції: «Щоб підтвердити або спростувати факт перебування в стані сп`яніння…» ОСОБА_1 : «Так а сенс цього… я ж кажу … я випив» (11 год 11 хв 56 сек). 
Визнання факту вживання алкогольних напоїв після вчинення дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано ОСОБА_1 на відеозаписі також на фрагменті 11:12:30: «Десь через півгодини я випив…».
У подальшому водій неодноразово відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і в лікаря-нарколога (час відеозапису 11:11 – 11:12).
Отже, ОСОБА_1 неодноразово визнав під час спілкування з працівниками поліції факт вживання алкогольних напоїв після настання дорожньо-транспортної пригоди, що у сукупності із даними відеозапису повістю підтверджує дійсність обставин, наведених в адміністративному протоколі. 
При цьому суд відхиляє посилання захисника на те, що щодо ОСОБА_1 не було проведено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та не було визначено показник проміле, з урахуванням такого.
Частина 4 статті 130 КУпАП в аспекті визначення змісту складу правопорушення містить формулювання: «вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю». 
Водночас ч. 1 ст. 130 КУпАП містить формулювання «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».
Семантична різниця між поняттями «вживання алкоголю» та «перебування у стані алкогольного сп`яніння» свідчить про те, що для притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП достатньо не лише визначення саме факту перебування водія у стані сп`яніння, а достатньо встановлення самого лише факту вживання алкогольних напоїв після настання дорожньо-транспортної пригоди. І в даному випадку адміністративний протокол містить достатні докази на підтвердження такого факту вживання. 
Крім того, як свідчать матеріали відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

ІІІ. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП 

Як вбачається із адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 24.11.2025 о 10:10 год керував транспортним засобом JEEP COMPASS ДНЗ без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕНА №5247310 від 17.07.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив пункт 2.1. а Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Як вбачається із відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 не пред`явив на вимогу працівників поліції своє посвідчення на право керування транспортним засобом (час запису 11:19).
Крім того, відповідно до постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.03.2024 у справі №751/6979/23 за ч. 1 ст. 130 КУПАП ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Відповідно до довідки ст. інспектора відділу адміністративної практики УПП в Чернігівській області від 25.11.2025 ОСОБА_1 , будучи позбавлений права керування, право керування транспортним засобом не поновив. 
Відповідно до постанови інспектора УПП в Чернігівській області №5247310 від 17.07.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Обізнаність ОСОБА_1 із позбавленням права керування вбачається також із відеозапису: працівник поліції: «Ви позбавлені зараз?» - ОСОБА_1 : «Так, за 0,22, при цьому я уїхав на своїй машині» (час 11:14:50).
За наведених умов, з огляду на те, що ОСОБА_1 своє право керування транспортним засобом не поновив, а також беручи до уваги те, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у момент настання дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Щодо доводів захисника на предмет некоректного, як на його думку, викладення фабули адміністративного правопорушення у протоколі, суд не може погодитися із цими доводами з наступних підстав.
Дійсно, фабула адміністративного протоколу фактично містить посилання на два окремих склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП (із зазначенням ознаки повторності) – «керування без посвідчення водія відповідної категорії» (ч. 1 ст. 126 КУпАП) та «керування не маючи права керування відповідної категорії» (ч. 2 ст. 126 КУпАП). 
Суд певною мірою погоджується із доводами захисника лише в тій частині, що в даному конкретному випадку цілком достатнім для правильної юридичної кваліфікації дій особи було би зазначення керування особою транспортним засобом не маючи права керування відповідної категорії, вчинене повторно протягом року. Однак суд не може визнати наявність у адміністративному протоколі такого формулювання порушенням процедури складення адміністративного протоколу.
У першу чергу слід відзначити, що наведення цієї складової формулювання порушення носить формальний характер, та навіть виключення цієї складової не потягло би за собою необхідність закриття провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення. Адже як вірно зазначено у адміністративному протоколі та беззаперечно доведено у ході судового розгляду, ОСОБА_1 у визначений в протоколі день та час керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом (не поновивши його після позбавлення права керування). 
Крім того, суд зауважує, що виходячи із даних відеозапису з бодікамери працівника поліції (час запису 11 год 19 хв), ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не надав посвідчення водія, що в сукупності із фактом позбавлення права керування за рішенням суду (що передбачає зокрема й фізичне вилучення посвідчення водія) дало працівнику поліції правомірні підстави для висновку про керування транспортним засобом за відсутності в особи посвідчення водія відповідної категорії.

IV. Висновки суду за наслідками розгляду справи 

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає. 
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
За таких обставин, з урахуванням обставин та характеру вчинених правопорушень, їх наслідків, особи правопорушника, матеріального становища, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, суд вважає за можливе остаточно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 124, ч. 4 ст. 130, ч.5 ст. 126, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення №751/10406/25 (провадження №3/751/180/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №751/10408/25 (провадження №3/751/288/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №751/10405/25 (провадження №3/751/185/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП – об`єднати в одне провадження.
Об`єднаній справі про адміністративне правопорушення присвоїти №/10406/25 (провадження №3/751/180/26).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача – Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова. 
Повний текст постанови суду складено 17.02.2026.

Суддя: А.О. Діденко