ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 р. 	Справа № 440/27/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, по справі № 440/27/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Глобинської міської ради Полтавської області   
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Глобинської міської ради Полтавської області, в якій просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними Рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Глобинського районного суду №527/2092/23 від 08.01.2024, місце розташування: на території Глобинської міської ради, Кременчуцького району Полтавської області, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», підпункту 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України із змінами внесеними згідно із Законом №2698-IX від 19.10.2022, зобов`язавши відповідача повторно розглянути дане питання з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Глобинського районного суду №527/2092/23 від 08.01.2024 за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, з участю третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,07 умовних кадастрових гектари із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Позивач звернулась до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, рішенням сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач вважає таку відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глобинської міської ради (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, код ЄДРПОУ 22547673) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 р. про відмову у задоволенні позову до Глобинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення – скасувати; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначила, що заборона встановлена підпунктом 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України не стосується земель колективної власності, а відтак і надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) із земель цієї власності не заборонено. Вказала, що в оскаржуваному рішенні Глобинська міська рада не вказує на відсутність вільних земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», співвласником якої є позивач, відповідно жодної перешкоди для задоволення заяви щодо надання позивачу дозволу на розробку технічної документації не було. Зазначені обставини залишилися поза увагою суду, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу позивача суду не надав.
На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла таких висновків. 
Судом встановлено, що рішенням Глобинського районного суду №527/2092/23 від 08.01.2024 за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, з участю третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,07 умовних кадастрових гектари із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Позивач звернулась до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Рішенням сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1111 від 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328 відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
Рішення обґрунтовано Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», підпунктом 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України із змінами внесеними згідно із Законом № 2698-ІХ від 19.10.2022. Рекомендовано гр. ОСОБА_1 звернутися до Глобинської міської ради із заявою на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після закінчення воєнного стану.
Позивач вважаючи зазначене рішення протиправним, звернулася з позовом до суду за захистом своїх прав. 
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржуване рішення відповідача сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328 щодо відмови надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою прийняте саме 07.11.2024, тобто під час воєнного стану та після набрання чинності вказаних змін до Земельного Кодексу України, відповідач, як орган місцевого самоврядування, у відповідності до статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти та приймати рішення з урахуванням чинних законодавчих норм. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Глобиснької міської ради 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328 відповідає чинним положенням закону та є обґрунтованим.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі – Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні – це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через місцеві ради, які представляють інтереси територіальних громад.
Статтею 25 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
За правилами частини першої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).
Відповідно до ч. 5 ст. 25 ЗК України особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Згідно з ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:
а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;
б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;
в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;
г) прийняття спадщини;
ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Пунктом 16 Розділу Х Перехідні положення ЗК України передбачено, що громадянам – власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Згідно з пунктом 17 Розділу Х Перехідні положення ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 № 2114-XII об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.
Частиною 5 ст. 10 вказаного Закону визначено, що розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Так, Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV (далі – Закон № 899-IV) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).
Відповідно до ст. 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.
Згідно зі ст. 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:
свідоцтво про право на спадщину;
посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);
рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Частиною 1 ст. 3 Закону № 899-ІV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Статтею 5 Закону № 899-ІV визначено повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). 
Зокрема, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 899-ІV встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV у разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).
Таким чином, аналіз означених положень законодавства свідчить про те, що вирішення питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо виділення громадянам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.
Як установлено з матеріалів справи, рішенням сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 07 листопада 2024 року №1111 зі змінами внесеними рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Глобинського районного суду №527/2092/23 від 08.01.2024, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», підпункту 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України із змінами внесеними згідно із Законом № 2698-ІХ від 19.10.2022. Рекомендовано гр. ОСОБА_1 звернутися до Глобинської міської ради із заявою на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після закінчення воєнного стану.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався і діє дотепер. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-IX від 24.03.2022 внесено зміни, зокрема, до Земельного кодексу України. Розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. 
Згідно з пп. 5 п. 27 розділу Х ЗК України передбачено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.
Вказані приписи пп. 5 п. 27 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України набрали чинності з 07.04.2022.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 № 2698-IX підпункт 5 доповнено другим реченням такого змісту: «Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом».
Системний аналіз указаних вище норм права дає підстави для висновку, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що серед підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки можуть бути:
- безоплатна передача із земель державної і комунальної власності;
- приватизація земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;
- виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
За приписами п. 8 Прикінцевих Положень ЗК України члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.
Тобто, пряма заборона у підпункті 5 пункту 27 Перехідних положень ЗК України стосується виключно безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (пункт «б» частини 1 статті 81 ЗК).
Між тим, механізм набуття права власності громадянином України за пунктом «ґ» частини 1 статті 81 ЗК (виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю)) не містить жодних заборон у контексті Перехідних положень Земельного кодексу України.
Отже, вказане правило стосується виключно порядку безоплатної передачі земель державної та комунальної власності (в тому числі надання дозволів на розроблення проектів землеустрою), в той час як прямої заборони на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у приватну власність земель, що не належать до земель державної або комунальної власності, чинне законодавство не містить.
При цьому, як підтверджується матеріалами справи, рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 08.01.2024 по справі №527/2092/23 за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) розміром 3,07 умовних кадастрових гектари із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря».
Так, рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 08.01.2024р. встановлено, що на підставі рішення Пірогівської сільської ради від 28.12.1995 року КСП «Зоря» було видано державний акт на право колективної власності на землю, а позивача було включено до Додатку №1 до Державного акту Списку громадян – членів КСП «Зоря», у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що право ОСОБА_1 на земельну ділянку (пай) виникло з моменту отримання КСП «Зоря» державного акта на право колективної власності на землю.
Відтак звернення ОСОБА_1 до відповідача обумовлено не метою отримання земельної ділянки із фонду державної або комунальної власності, а здійснено з метою оформлення права власності на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства.
При цьому відповідачем не надано доказів відсутності вільних земель, що перебували у колективній власності КСП «Зоря», для виділення їх в натурі (на місцевості) позивачу як власнику земельної частки (паю).
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача в частині відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з посиланням пп. 5 п. 27 Розділу X Перехідні положення ЗК України.
Судом першої інстанції вищеозначеного враховано не було, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин пп. 5 п. 27 Розділу X Перехідні положення ЗК України, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не відповідає приписам статті 242 КАС України.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та помилково застосовано до спірних правовідносин пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 по справі № 440/27/25 - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення сімдесят дев`ятої сесії VIII скликання Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1111 від 07 листопада 2024 року зі змінами внесеними Рішенням вісімдесят другої сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 24 грудня 2024 року №1328, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку частку (пай) площею 3,07 ум. кад. га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Глобинського районного суду №527/2092/23 від 08.01.2024, місце розташування: на території Глобинської міської ради, Кременчуцького району Полтавської області, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», підпункту 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України із змінами внесеними згідно із Законом №2698-IX від 19.10.2022.
Зобов`язати Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою з урахуванням висновків суду.. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова   С.П. Жигилій